Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення невиплаченої орендної плати, пені, трьох відсотків річних та інфляційних збитків,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення невиплаченої орендної плати, пені, трьох відсотків річних та інфляційних збитків.

Позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить 9/10 часток земельної ділянки з кадастровим № :01:001:0660.

9/10 часток земельної ділянки з кадастровим №:01:001:0660 дістались позивачеві у спадок від його бабусі ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя колишня власниця земельної ділянки зазначену земельну ділянку, згідно з договором оренди від 09.02.2010 року передала в оренду ОСОБА_4 строком на 10 років.

Відповідач на підставі договору оренди (п. 2.2.) зобов`язався сплачувати орендодавцю щорічно з 01 січня до 31 грудня поточного року орендну плату з урахуванням індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції (враховуючи невиплачену). Щорічний розмір орендної плати за договором складає 3% від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного підвищення (коефіцієнту) за кожен календарний рік терміну дії договору. Виплата повинна здійснюватися в грошовій (натуральній відробітковій) формі.

На момент укладання договору загальна вартість орендованої земельної ділянки з урахуванням індексації становила 88063,57 грн. відповідно і орендна плата складала 2642 грн. 00 коп.

Після набуття позивачем права власності на 9/10 часток орендованої відповідачем земельної ділянки, позивач неодноразово намагався отримати від відповідача орендну плату. Позивач отримав від відповідача письмовий лист від 04.08.2020 року, в якому він повідомив, що орендну плату за 2018-2019 роки він сплатив 24.10.2018 р. та зазначає, що ним доведено факт виплати орендної плати в розмірі 30 000 грн. попередньому власнику ОСОБА_5 за період 2018-2019 рр.

Розмір заборгованості зі сплати орендної плати мною нарахований згідно умов договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_5 та відповідачем та відповідно до листа відповідача, в якому він вказує на ніби то сплату орендної плати за 2018-2019 рр. загальною сумою 30000,00 грн. Позивач є власником 9/10 часток орендованої відповідачем земельної ділянки, як наслідок, вважає, що йому не сплачена орендна плата в розмірі 27 000 грн. (9/10 від 30 000 є 27 000).

На підставі наведених обставин, позивач звертається до суду та прохає стягнути з ОСОБА_4 на його користь:

-27 000 грн. - борг відповідача за оренду;

-9678,72 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання;

-3681,45 грн. - інфляційні збитки;

-2058,68 грн. - 3% річних за користування грошовими коштами.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що позивачем сплачено орендну плату попередньому орендодавцю ОСОБА_5 на картковий рахунок, який вона повідомила в телефонному режимі, оскільки проживала у доньки в Вінницькій області. Будь-яких претензій з боку попереднього орендодавця щодо неповноти виплати орендної плати не надходило.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

09 лютого 2010 року між ОСОБА_5 та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,08 га (кадастровий № :01:001:0660), який зареєстровано 12.10.2010 року Магдалинівським відділом Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за № 31(а. с. 13-18).

Позивачеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.02.2020 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , на праві приватної власності належить 9/10 часток земельної ділянки площею 6,08 га з кадастровим № :01:001:0660 (а. с. 9).

Відповідно до умов п. 2.2. Договору оренди земельної ділянки, відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 3 % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії Договору, та у формі, склад якої визначається відповідно до ч. 1 додатку № 1 і викладено в ч. 2 щорічного додатку № 1, який є невідємною частиною Договору (а. с. 14).

На момент укладання договору загальна вартість орендованої земельної ділянки з урахуванням індексації становила 88 063,57 грн., орендна плата складала 2 642 грн. 00 коп., з відрахованим прибутковим податком 2 245 грн. 70 коп. (а. с. 17).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У відповідності до статті 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Статтею 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем в якості доказу сплати орендної плати за 2018-2019 р. р. додано квитанцію про перерахування коштів на рахунок ОСОБА_6 в розмірі 30 000 грн., однак вказаний документ не можуть свідчити про отримання грошових коштів в якості орендної плати за вказаний період за договором оренди землі від 09.02.2010 року. Посилання представника відповідача та свідка ОСОБА_7 про те, що вказані кошти були направлені орендодавцеві в якості орендної плати за договором є необґрунтованими, оскільки відсутні будь-які відомості про їх отримання ОСОБА_5 .

Натомість судом встановлено, що у порушення умов вказаного договору, орендарем не виплачувалася орендна плата в грошовій формі за 2018 та 2019 роки в розмірі зазначеному в договорі оренди, а саме 2 245 грн. 70 коп. щорічно, та враховуючи набуття позивачем права власності на 9/10 частин земельної ділянки, загальна заборгованість становить - 4 042,26 грн.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом беззаперечно встановлено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди, тому існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з виплати орендної плати в розмірі 4 042,26 грн., пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (облікова ставка НБУ за кожен день прострочення) в розмірі 1 485,87 грн., інфляційні збитки від простроченої суми в розмірі 562,62 грн.; 3 % річних від простроченої суми в розмірі 308,49 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. (а. с. 1), враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 54,96 грн.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , (місце проживання: АДРЕСА_2 ):

- заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 4 042,26 грн. (чотири тисячі сорок дві гривні 26 коп.);

- пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 1 485,87 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять гривень 87 коп.);

- інфляційні збитки в розмірі 562,62 грн. (п`ятсот шістдесят дві гривні 69 коп.);

- 3 % річних від простроченої суми в розмірі 308,49 грн. (триста вісім гривень 49 коп.);

- судовий збір в розмірі 54,96 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 лютого 2024 року.

Суддя Т.А.Ковальчук