Справа № 487/1736/24
Провадження № 2/487/1506/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Бобрової І.В., оглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

20.02.2024 представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» Столітній М.М. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 39360,00 грн, інфляційні витрати у розмірі 10272,96 грн, три відсотки річних у розмірі 2332,48 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 гр.

Позовні вимоги мотивував тим, що 19.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 4796236 про надання споживчого кредиту. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . Крім того 17.01.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 17.01/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і до відповідача. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено на електронну адресу. Станом на 09.02.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена та складає 39360,00 грн, яка, в свою чергу, складається із суми кредиту у розмірі 12000,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 27360,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд доходить до такого висновку.

Із тексту позовної заяви вбачається, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Положення про підсудність справ врегульовано у главі 2 розділу I ЦПК України.

Згідно із нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Не дотримання судом правил підсудності є суттєвим порушенням норм цивільно-процесуального закону та відповідно до статті 378 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.

За загальним правилом статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з копії витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва № 13.23- від 22.02.2024 фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до території Центрального району м. Миколаєва.

Крім того, як зазначено у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 460952 від 22.02.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Отже, враховуючи те, що фактичне місце проживання/перебування відповідача у справі знаходиться на території Центрального району м. Миколаєва, суд вважає, що дану цивільну справу слід передати на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва за підсудністю.

Керуючись ст. 31, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити до Центрального районного суду м. Миколаєва для подальшого розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали надіслати позивачу, відповідачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Повне судове рішення складено 26.02.2024.

Головуючий суддя І. В. Боброва