н/п 2/490/1967/2024 Справа № 490/2439/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

02.04.2024 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.Миколаєва Гуденко О.А. розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2024 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача , в якому просить стягнути на свою користь з ОСОБА_2 заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 за період з травня 2023 року по лютий 2024 року за виконавчим листом № 490/4092/23 від 06.10.2023 р.В обгрунтування позову при цьому посилається на невиконання відділом ДВС рішення суду в примусовому порядку.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви , що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 10 серпня 2023 року справа № 490/4092/23 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітньої доньки : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як неодноразово викладено у висновках Верховного Суду в аналогічних справах, у разі відсутності спору про розмір заборгованості зі сплати аліментів, які вже стягнуті рішенням суду, відсутні і правові підстави для повторного стягнення вказаної заборгованості рішенням суду. Заборгованість з аліментів стягується саме виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Отже аліменти за вказаний період на утримання дитини вже стягнуто судом , тобто є рішення, яке набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження в справі за ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів на підставі п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України .

В разі незгоди з діями чи рішеннями органів виконавчої служби щодо виклнання виконавчого листа, виданого на примусове виконання судового рішення, особа має звернутися до суду з відповідною скаргою в порядку Розділу VII СУДОВИЙ КОНТРОЛЬ ЗА ВИКОНАННЯМ СУДОВИХ РІШЕНЬ ЦПК України, ане з окремою позовною заявою до боржника у виконавчому провадженні.

На підставі викладеного та керуючись п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Гуденко О.А,