ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7187/24
провадження № 2/753/5500/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Дарницького ВДВС в м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про зняття арешту з майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/7187/24 між суддями від 11 квітня 2024 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В.

Відповідно до позовної заяви позивач просить суд зняти арешт з майна позивача, який був накладений постановою головного державного виконавця Дарницького ВДВС в м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 26 грудня 2018 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

При цьому, відповідно до позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що арешт на все майно позивача був накладений при примусовому виконанні постанови № 721431 від 6 серпня 2018 року, виданої УПП про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 680 грн. Отже позивач є боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право саме в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, позивач не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця

Правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20.

Поряд з цим, суд наголошує, що за правилами розділу VII ЦПК України розглядаються, зокрема скарги боржників на дії державних/приватних виконавців під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм ЦПК України.

Поряд з цим, виконавче провадження № НОМЕР_1 було відкрито не з приводу примусового виконання судового рішення, ухваленого з урахуванням норм ЦПК України, а з приводу виконання постанови УПП про стягнення з позивача штрафу, а отже у такому випадку будь-які вимоги (позов, скарга) позивача не можуть розглядатись за правилами ЦПК України, оскільки мають розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, підстави для розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, відсутні, а у відкритті провадженні слід відмовити.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 186, 447 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

відмовити у відкритті провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя К.В. Шаповалова