Справа №: 671/830/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 травня 2024 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

при секретарі судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №4582311 від 24.05.2021 року в розмірі 71850 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 24 травня 2021 року ОСОБА_1 через свій особистий кабінет на сайті ТОВ «Мілоан» подав заявку на отримання кредиту №4582311, яка підписана електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. На підставі вказаної заяви було укладено договір про споживчий кредит № 4582311 від 24.05.2021 року та перераховано відповідачу на картковий рахунок 15000 грн. При цьому ОСОБА_1 був ознайомлений з правилами кредитування і взяв на себе зобов`язання їх виконувати. В подальшому ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 не виконав. У зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 71850 грн. 00 коп., з яких: - 15000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, - 54000 грн. сума заборгованості за відсотками, 2850 грн. - заборгованість за комісійними винагородами, Позивач просить стягнути з відповідача заборгованність за кредитним договором № 4582311 від 24.05.2021 року в розмірі 71850 грн. 00 коп., витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, в разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення.

Відповідач, який про час, місце та дату судового засідання повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Тому згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про споживчий кредит № 4582311.

Відповідно до п.1.2 договору було визначено суму (загальний розмір) кредиту в розмірі 15000,00 грн. у валюті: українські гривні. Кредит надавався строком на 30 днів з 24.05.2021 (п. 1.3.). Згідно п.1.4 договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 23.06.2021 року. Згідно п.1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту 2850 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово. Згідно п.1.5.2. кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом: 9000 грн., які нараховуються за ставкою 2,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунком 1.7 договору передбачено, що тип процентної ставки за цим Договором, фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору (а.с. 23-24).

Відповідно до додатку №1 до договору - Графіку платежів за договором про споживчий кредит № 4582311 від 24.05.2021 року позичальнику ОСОБА_2 кредит видався строком на 30 днів до 23.06.2021 року, встановлено розмір відсотків в сумі 9000 грн., розмір комісії - в сумі 2850 грн., загальна вартість кредиту встановлена в сумі 26850 грн. 00 коп. (а.с. 25).

Крім того, на укладення вищевказаного договору в особистому кабінеті на сайті ТОВ «МІЛОАН» https://miloan.ua/ ОСОБА_1 подав анкету-заявку на отримання кредиту №4582311. У даній заяві також визначено, що кредит надається на суму 15000 грн на строк 30 днів, а датою повернення кредиту є 23.06.2021. Також вказано суму до повернення кредиту 26850 грн., яка включає комісію за надання кредиту в розмірі 2850 грн, що нараховується за ставкою 19% від суми кредиту за договором. Проценти за користування кредитом 9000 грн, що нараховуються за ставкою 2,00% за кожен день строку користування кредитом (а.с. 10).

ТОВ «МІЛОАН» було направлено ОСОБА_1 електронне повідомлення (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого останній підтвердив прийняття умов кредитного договору № 4582311 від 24.05.2021 року.

Вказаний порядок укладення договору також передбачено п.6 кредитного договору.

На виконання умов укладеного договору 24.05.2021 року ТОВ «Мілоан» було перераховано відповідачу на його банківську картку 15000 грн. Зазначені обставини підтверджуються крім наданого суду позивачем розрахунку заборгованості, платіжним дорученням № 47031863 від 24.05.2021 року (а.с. 29).

Згідно умов договору факторингу №0 7Т від 13.09.2021 року ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 4582311 від 24.05.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача (а.с. 43-49).

Згідно з даних Витягу з Додатку до договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4582311 від 24.05.2021 року на суму заборгованості 71850 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 15000 грн., заборгованість за відсотками 54000 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 2850 грн. (а.с. 13).

Суду надані копії платіжних інструкції на підтвердження сплати коштів за відступлення права вимоги (а.с. 31-38).

Відповідача було повідомлено про необхідність погашення кредитної заборгованості (а.с. 27, 20).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Водночас договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 та від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Під час укладення кредитного договору № 4582311 від 24.05.2024 року сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.

Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у відповідача утворилася заборгованість.

З наданих представником позивача суду доказів вбачається, що відповідач згідно укладеного кредитного договору № 4582311 від 24.05.2024 року отримав від ТОВ «Мілоан» кредит в сумі 15000 грн. Розмір заборгованості по кредиту підтверджено позивачем копією платіжного доручення № 47031863 від 24.05.2021 року про перерахування коштів. За вказаних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 15000 грн. підлягають задоволенню.

Водночас, оцінюючи розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача по вищезазначеному договору в частині нарахованих відсотків за користування кредитом, суд, враховує те, що договором про споживчий кредит №4582311 від 24.05.2024 року передбачено, що кредит надано відповідачу строком до 23.06.2021 року на 30 днів. Розмір відсотків згідно додатку №1 до цього договору встановлено в сумі 9000 грн., комісії- 2850 грн. А тому, суд вважає, що до стягнення підлягають відсотки за користування кредитом розмірі 9000 грн. та комісія в розмірі 2850 грн.

Відповідно до п.2.3.1.2 Договору про споживчий кредит позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6. Договору.

Однак, в порядку ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять щодо пролонгації строку кредитування відповідно до п.п.2.3.1.1.-2.3.1.2 Договору та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, передбачених п.п.4.1., 4.2. Договору.

Отже, позивачем нараховувалися проценти після закінчення строку дії Договору про споживчий кредит № 4582311 від 24.05.2024 року.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд також враховує, що позивачем вимог в порядку ч.2 ст.625 ЦК України не заявлялось.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит № 4582311 від 24.05.2024 року в розмірі 26850 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 15000 грн., заборгованість за відсотками становить 9000 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 2850 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому, оскільки позов задоволено на 37,37 % (26850 х 100 : 71850), судовий збір слід стягнути в розмірі 905 грн. 25 коп. (2422,4 х 37,37 %).

Щодо стягнення із позивача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені витрати на правничу допомогу в розмірі в сумі 6000 грн., підтверджуються письмовими доказами, а саме: договором №42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 року, що укладений позивачем із адвокатським об`єднанням Анастасії Міньковської (а.с. 40-42); додатковою угодою №75 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (а.с. 17); детальним описом робіт (наданих послуг) робіт (а.с. 18), актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 20.02.2024 року (а.с. 14).

Відповідачем будь-яких клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не направлялось.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 2242 грн. 20 грн. (6000 х 37,37 %).

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 247, 263-265 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за договором про споживчий кредит №4582311 від 24.05.2024 року в розмірі 26850 грн., із яких: 15000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 9000 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2850 грн. - сума заборгованості за комісійними винагородами, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 2242 грн. 20 грн., судовий збір в сумі 905 грн. 25 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторони: позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», місце знаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м.Київ, 04112, ; відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: