КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/5927/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/80/22

11 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року, постановлену під головуванням судді Макаренко О.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», 3-ті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Татарченко Владислав Геннадійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У cічні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», 3-ті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Татарченко Владислав Геннадійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В позові просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинений 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 21614, про стягнення з ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , заборгованості за кредитним договором № 001-28543-201012 від 20.10.2012 року за період з 15.04.2020 року по 06.04.2021 року у сумі 48084, 63 грн, що складається з : прострочена заборгованість за сумою кредиту-28 333, 42 грн, прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 19 751, 21 грн., а також про стягнення з неї за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» плати з стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, а всього загальна заборгованість боржника, що стягується, становить 49 284, 40 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», 3-ті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Татарченко Владислав Геннадійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано за територіальною підсудністю до Франківського районного суду м. Львова.

Не погоджуючись із такою ухвалою суду першої інстанції, 25 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати ухвалу Шевченківського районного суд міста Києва від 26 жовтня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

Зазначає що, визначаючи при подачі вказаного позову територіальну підсудність даної справи Шевченківському районному суду міста Києва , вона посилалась на вимоги ч.12 ст.28 ЦПК України, якої передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть пред'являтися також за місцем його виконання.

Виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 15.06.2021 року, зареєстрований за № 26114, виконується у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_3 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Татарченком В. Г. що підтверджується копією постанови від 16.12.2021 року приватного виконавця Татарченка В.Г. про відкриття вказаного виконавчого провадження, яку було долучено до позовної заяви. Відповідно до Єдиного реєстру приватних виконавців України приватний виконавець Татарченко В.Г. діє у виконавчому окрузі м. Київ, номер посвідчення 0053 , видане 20.06.2017 року, адреса офісу: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 35 В .

Окрім того, зареєстроване місце проживання позивача знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка знаходиться у Шевченківському районі м.Києві. Таким чином, на думку апелянта, місцем виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Данич О.Ф. є Шевченківський районний суд міста Києва.

Зазначає, що Шевченківський районний суд м.Києва погодився з викладеним апелянтом поясненням щодо територіальної підсудності даної справи та ухвалою від 24.01.2022 року відкрив провадження у справі №761/80/22.

Вказує на те, що підсудність даної справи Шевченківському районному суду м.Києва на підставі ч.12 ст. 28 ЦПК України учасниками справи не заперечувалася та з підстав незгоди з підсудністю справи № 761/80/22 апеляційна скарга ніким не була подана.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється колегією суддів без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про передання справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», 3-ті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Татарченко Владислав Геннадійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за територіальною підсудністю до Франківського районного суду міста Львова, суд першої інстанції посилався на те, що з позовної заяви вбачається, що місцем знаходження відповідача у справі є м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корп.28, що територіально знаходиться у м.Львові, а отже справа не підсудна Шевченківському районному суду м.Києва.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з вимогами ч.1 ст.15, ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений ч.2 ст. 16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справ до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).

Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (пункт 1 частини першої статті 31 ЦПК України).

За загальним правилом, встановленим у частині другій статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У той же час законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача, зокрема, частина дванадцята статті 28 ЦПК України, на яку міститься посилання у позовній заяві, передбачає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить про те, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачу надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Отже, за змістом наведеного можна дійти висновку що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто, встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можуть бути пред`явлені як за місцем знаходженням відповідача (юридичної особи), так і за місцем його виконання.

При цьому право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачу, а суд не має права обмежувати вибір позивача щодо розгляду справи у конкретному суді.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звернувшись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», 3-ті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Татарченко Владислав Геннадійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зазначила в позовній заяві, що підсудність даної справи вона визначає за правилами ч.12 ст. 28 ЦПК України - за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, яке здійснюється приватним виконавцем Татарченко В.Г у виконавчому окрузі м.Київ, адреса: м.Київ, вул. Дмитрівська, 35-В, що територіально відновиться до Шевченківського району м.Києва та до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Ураховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про передачу даної справи за підсудністю на розгляд до іншого суду, а саме - до Франківського районного суду м. Львова - за місцем знаходженням відповідача, не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства, оскільки у даній категорії справ позивачу надано право обирати суд, до якого він має намір подати позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачка ОСОБА_1 , скориставшись таким правом, звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса.

Так, визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Окрім того, згідно із положеннями частин першої - третьої статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, м. Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або м. Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В силу частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у подібній справі № 263/14171/19 (провадження № 61-21991св19) зроблено висновок, що позов, який подано до суду за місцем виконання виконавчого напису, та за місцем проживання позивача, що відповідає частині другій статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частині дванадцятій статті 28 ЦПК України.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із позовом про визнання виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню до Шевченківського районного суду м. Києва, зазначила адресу свого місця проживання: АДРЕСА_2 .

За наведених обставин колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що вказана справа не належить до його підсудності, адже позивачка, пред`явивши позов до Шевченківського районного суду м. Києва дотрималась правил альтернативної підсудності, визначених в ч.12 ст. 28 ЦПК України.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа без достатніх та розумних причин не може бути позбавлена права на суд щодо своїх прав, інтересів, свобод та/або обов`язків, оскільки це становитиме порушення права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.

Суд не звернув уваги на те, що розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 369/238/15-ц (провадження № 14-117цс18).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок судді Шевченківського районного суду м.Києва про передачу справи за підсудністю до Франківського районного суду м. Львова є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства тому, відповідно до вимог статті 379 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Шевченківського районного суду м.Києва від 26 жовтня 2023 року постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки справа передається для продовження розгляду до суду першої інстанції, то відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відповідно до положень статей 141, 382 ЦПК України.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційнускаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суд міста Києва від 26 жовтня 2023 рокускасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», 3-ті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Татарченко Владислав Геннадійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: