Справа №701/137/24
Провадження №2/701/130/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2024 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -Калієвського І. Д.
за участю секретаря -Байдужої Г. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача: ОСОБА_2 до Маньківської селищної ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно та земельну ділянку в порядку спадкування за законом,
Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно та земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
Позивач та представник позивача до суду не з`явилися, але згідно письмової заяви просили справу розглядати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Представник відповідача Маньківської селищної ради Черкаської області, в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 26 жовтня 2022 року зроблено відповідний актовий запис за №1341, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .
Судом встановлено, що після його смерті державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.М., була відкрита спадкова справа №46 за 2023 рік.
У спадковій справі №46 за 2023 рік, відкритій державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., інші особи, які б бажали отримати спадщину та подавали заяву про прийняття спадщини на майно спадкодавця ОСОБА_3 відсутні.
Згідно позовної заяви вбачається, що позивач зазначає, що вона ОСОБА_1 є рідною дочкою спадкодавця ОСОБА_3 та являється спадкоємцем першої черги у відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України.
Спадкоємець ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у місті Рубцовск Алтайський край РСФСР, про що зроблений актовий запис №1063 від 22 травня 1962 року та видано свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 . (а.с.16).
Мати ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Маньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис №175 від 13.05.2021.
Позивач змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » під час реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 залишила прізвище чоловіка « ОСОБА_8 », що підтверджується довідкою про розірвання шлюбу №6 від 24.02.1996 та про що відділом ЗАГС адміністрації м. Талнаха Красноярського края зроблено актовий запис №107 від 18 березня 1987 року.(а.с.17).
Факт зміни прізвище підтверджується відповідним записом у трудовій книжці НОМЕР_3 , відповідно до якої трудова книжка 30 липня 1980 року виписувалася на прізвище « ОСОБА_7 » та у зв`язку з одруженням прізвище « ОСОБА_7 » виправлено на прізвище « ОСОБА_8 ».
Зідно трудової книжки та трудового договору ОСОБА_1 розпочала свою трудову діяльність 18 березня 1980 року за прізвищем « ОСОБА_7 » на Норільськом гірничометалургійному комбінаті імені ОСОБА_11 на посаді повара 3-го розряду столової №10. (а.с.18).
Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 виданого Уманським МВ УМВС України в Черкаській області від 16 серпня 2002 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 17.07.2020 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.9-11).
Згідно довідки виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області від 2 січня 2024 року №03, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (батько) мешкав разом з дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та онуком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.21).
Згідно поясненнь свідків, а саме ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка для покійного ОСОБА_3 являється племінницею, а для ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка для спадкодавця ОСОБА_3 являлася колишньою дружиною його онука, а для спадоємця ОСОБА_1 - колишньою невісткою, ОСОБА_1 , є рідною дочкою для покійного ОСОБА_3 , прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » змінила під час реєстрації шлюбу. Останній рік життя ОСОБА_3 проживав разом зі своєю дочкою ОСОБА_15 за адресою АДРЕСА_2 , де і помер. (а.с.22,23).
Згідно довідки виконавчого комітету Маньківської селищної ради №275/05-15 від 22.03.2023 р. вбачається, що ОСОБА_3 з 22.04.2008 р. був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 по день смерті.
Згідно довідки виконавчого комітету Маньківської селищної ради №276/05-15 від 22.03.2023 р. вбачається, що ОСОБА_3 з 22.04.2008 р. був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 і більше за даною адресою ніхто не зареєстрований.
Судом також встановлено, що померлий ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_10 в с.Роги вчинив заповіт, згідно якого заповів житловий будинок з усіма господарськими спорудами та все інше майно ОСОБА_16 .
У зв`язку із відсутністю заяви про прийняття спадщини від спадкоємця за заповітом ОСОБА_16 , ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка бажає отримати спадщину після смерті її батька, ОСОБА_3 .
Суд вирішуючи даний спір керується наступним.
Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Ст. 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Тобто, заповіт є особистою волею особи-спадкодавця, за якою він виявив власне волевиявлення на випадок своєї смерті, зробивши заповітне розпорядження.
Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Статтею 1236 ЦК України визначено право заповідача на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом - заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини, якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав.
Статтею 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).
Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як передбачено ст. 55 Конституції України, а також ст. З ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження родинних відносин, ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.
Ст. 317 ЦК України визначає, що право розпорядження майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Віждповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
В даному випадку, факт родинних відносин підтверджений належним чином, відповідно до закону спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв`язку із смертю спадкодавця, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 315, 319, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 317, 319, 322, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1258, 12611268 ЦК України, суд, -
Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , уродженка м. Рубцовськ, Росія зареєстрована та жителька АДРЕСА_2 ), є рідною дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський