Справа № 496/7636/23
Провадження № 2/496/415/24
29 лютого 2024 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря Касьяненко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь ПрАТ «Просто» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 32 276,59 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн. та витрати, пов`язані з оплатою професійної правової допомоги у розмірі 6 000,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 09.09.2022 року ПрАТ «Просто-страхування» та ОСОБА_2 уклали Поліс № ЕР210947762 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 14.02.2023 року в м. Одесі на вул. Інглезі відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: транспортний засіб «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 ; автомобіль «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_4 ; та забезпечений транспортний засіб «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Відповідно до Постанови Малиновського районного суду м. Одеса від 23.03.2023 року встановлено, що вищевказана ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 23.02.2023 року до АТ «Просто-страхування» із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся ОСОБА_3 та повідомив, що внаслідок вищевказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності. Відповідно до Висновку/калькуляції № 163229 від 07.04.2023 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 32 276,59 грн. 14.03.2023 року до АТ «Просто-страхування» із заявою на виплату страхового відшкодування звернувся ОСОБА_3 . За результатами розгляду матеріалів страхової справи АТ «Просто-страхування» прийняло рішення про визнання ДТП від 14.02.2023 року страховим випадком, про що 18.04.2023 року було складено страховий акт № 163229. Відповідно до даного страхового акту розмір страхового відшкодування, що належить до виплати ОСОБА_3 , становить 32 276,59 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 1921 від 19.04.2023 року АТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 32 276,59 грн. Таким чином, фактичні витрати АТ «Просто-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 32 276,59 грн. ПрАТ «Просто-страхування» намагалося здійснити досудове врегулювання даного спору шляхом направлення регресної вимоги № 04-1284 від 02.05.2023 року на адресу відповідача, однак останній жодним чином не відреагував на дане звернення, що і сталою підставою для звернення ПрАТ «Просто-страхування» до суду з вказаним позовом.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 22 листопада 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Крім того, 17.01.2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про зміну назви позивача, в якій останній просив змінити найменування позивача з Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» на Приватне акціонерне товариство «Просто» у зв`язку з тим, що 29.12.2023 року було внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо відомостей Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» та змінено назву на Приватне акціонерне товариство «Просто» (а.с. 67-68).
Представник позивача до судового засідання не з`явився, але в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 64-65).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 4 ст. 128 ЦПК України (а.с. 66, 84-85), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.
Судом, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку.
Як встановлено у судовому засіданні, 09.09.2022 року ПрАТ «Просто-страхування» та ОСОБА_2 уклали Поліс № ЕР210947762 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 5).
14.02.2023 року в м. Одесі на вул. Інглезі відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: транспортний засіб «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 ; автомобіль «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_4 ; та забезпечений транспортний засіб «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , що підтверджується наданою позивачем відповіддю від Національної поліції України з приводу ДТП (а.с. 10-13).
У скоєнні вказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, був визнаний винним відповідач по справі ОСОБА_1 , відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 23.03.2023 року по справі № 521/7354/23 (а.с. 14-19).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Потерпіла особа ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с. 6) та на виплату/доплату страхового відшкодування (а.с. 36).
Вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля марки «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 32 276,59 грн., що підтверджується копіями актів огляду транспортного засобу від 23.02.2023 року, експертним висновком/калькуляцією № 163229 від 07.04.2023 року, аркушем перевірки даних № 163229 від 07.04.2023 року (а.с. 20-35).
Відповідно до Страхового Акту № 163229 від 18.04.2023 року, виплата страхового відшкодування страхувальнику складає 32 276,59 грн. (а.с. 37).
Позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 32 276,59 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1921 від 19.04.2023 року (а.с. 38).
Тобто, відшкодувавши матеріальну шкоду, заподіяну відповідачем, у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.
У зв`язку з чим позивач, в рамках досудового врегулювання спору, звернувся до відповідача із регресною вимогою № 04-1284 від 02.05.2023 року, на суму 32 276,59 грн. (а.с. 39), яка була проігнорована останнім та сума сплаченого страхового відшкодування позивачу не сплачена.
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
На підставі ст. ст. 76-77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частинами 1, 7 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню з підстав зазначених вище.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підставі положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги ПрАТ «Просто» підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Просто» підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в розмірі 2 684,00 гривень.
Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати, пов`язані з оплатою професійної правової допомоги.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
02.01.2020 року між Адвокатським Бюро «Синюк та партнери», в особі керуючого бюро адвоката Синюка С.Л. та АТ «Просто-страхування», в особі Заступника Голови Правління Степанюк О.В., було укладено договір про надання правової допомоги № 1 (а.с. 44-47).
Обсяг виконаних робіт, визначений в Акті виконаних робіт від 30.06.2023 року, згідно з яким, ПрАТ «Просто-страхування» було надано правову допомогу на загальну суму 155 000,00 грн. (а.с. 49). Дану винагороду було сплачено позивачем, що підтверджується платіжними інструкціями № 3093 від 02.06.2023 (а.с. 50) та № 3112 від 05.06.2023 року (а.с. 51).
Як вбачається з детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 30.06.2023 року, вартість наданих послуг ПрАТ «Просто-страхування» відносно ОСОБА_1 склала 6 000,00 грн. (а.с. 52).
Під час розгляду справи відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «Просто» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2 684,00 грн. та витрати, пов`язані з оплатою професійної правової допомоги в розмірі 6 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 993, 1166, 1187-1188, 1194 ЦК України,ст. ст. 9-10, 12-13, 141, 259, 263-265, 282-284, 354-355 ЦПК України, суд
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Просто» задовольнити.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.М. Горяєв