Справа № 638/3565/24
Провадження № 6/638/374/24
УХВАЛА

Іменем України

30 квітня 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Шишкін О.В., вирішуючи питання про прийняття до свого розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: первісний стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович, заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог - ТОВ «Кампсіс Лігал», -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні № 68142348, відкритому на підставі виконавчого напису № 6789, вчиненого 16.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 111286,93 грн.

Перевіривши матеріали заяви та додатки до неї, суд дійшов висновку, що заява не підсудна Дзержинському районному суду м.Харкова, з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно положень пункту 3 частини 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до положень статті 24 «Місце виконання рішення» Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Такий висновок суду узгоджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 (провадження № 61-21991св19).

Заявник, обґрунтовуючи підсудність заяви Дзержинському районному суду м. Харкова, у заяві зазначив, що боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова.

При цьому до заяви не долучено доказів зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржника за вказаною адресою. Крім того, до заяви не долучено доказів, які би свідчили, що на території, на яку поширюється територіальна юрисдикція Дзержинського районного суду м. Харкова, проводяться будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 68142348 або знаходиться належне боржнику майно.

З постанов приватного виконавця Кудряшова Д.В. від 20.01.2022 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 68142348, отриманої судом шляхом вільного доступу до системи АСВП за посиланням https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors, у вкладці доступ сторін виконавчого провадження, реєстраційний номер ВП №68142348, за допомогою ідентифікатору доступу, зазначеному у постанові про відкриття виконавчого провадження, вбачається, що ОСОБА_1 отримує дохід у військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання - звернення стягнення на дохід боржника, тобто місцезнаходження військової частини НОМЕР_1 .

За таких обставин заява не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, оскільки судом встановлено, що місцем виконання виконавчого напису є місцезнаходження військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Попаснянськоо районного суду Луганської області.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Васильківський районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно пункту 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, заява ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача не підсудна Дзержинському районному суду м.Харкова, у зв`язку з чим суд передає матеріали заяви для розгляду за належною підсудністю до Васильківського районного суду Дніпропетровської області за місцем виконання виконавчого напису.

Керуючись ст. 31, 32, 260-261, 354, 442, 446 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: первісний стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович, заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог - ТОВ «Кампсіс Лігал», - передати за підсудністю до Васильківського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Шишкін