№566/150/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року селище Млинів Рівненської області Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі судового засідання Альонову М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Млинів Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та звернення стягнення на предмет застави.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Млинівського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та звернення стягнення на предмет застави.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 листопада 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мошківською О.Л. та зареєстрований за №383. Відповідно до договору позики позичальник отримав від позикодавця, а позикодавець передав у позику позичальнику грошову суму в розмірі 83 521 гривню 31 копійку, що є еквівалентом 3 150 доларів США за курсом 1 долар США 26,5147 гривень, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві вказану позику у строк до 17 грудня 2021 року включно на умовах, встановлених в договорі позики. Сторони домовились, що загальна сума, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбаченому цим договором, буде відповідати гривневому еквіваленту 3150 доларів США по курсу Національного банку України на дату здійснення платежу.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за договором позики між позивачем, як заставодержателем, та відповідачем, як заставодавцем, 18 листопада 2021 року було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мошківською О.Л. та зареєстрований в реєстрі за №5384. За змістом договору застави цим договором забезпечується повне виконання зобов`язання відповідача перед позивачем за договором позики, а саме: повернення позики у розмірі 83 521,31 грн. в строк до 17 грудня 2021 року. Відповідно договору застави заставодавець передає в заставу заставодержателю рухоме майно, а саме: транспортний засіб - автомобіль марки автомобіль марки Volkswagen , модель РАSSАТ, 2016 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , тип ТЗ - ЛЕГКОВИЙ-ЗАГАЛЬНИЙ СЕДАН, колір - ЧОРНИЙ, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Позивач відповідно до умов договору позики виконав взяті на себе зобов`язання за цим договором та надав відповідачу кошти в розмірі 83 521,31 грн., що в доларовому еквіваленті становить 3150 доларів США грн., натомість відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики та не повернув отримані в позику коштів яку строк до 17 грудня 2021 року, так і на момент звернення до суду з цією позовною заявою.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 119 268, 55 грн., з яких: основна сума заборгованості -115 191,09 грн., що еквівалентно 3150,00 доларам США за офіційним курсом Національного банку України станом на дату подачі позову, та пеня в сумі 4077,46 грн. У рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави транспортного засобу від 18 листопада 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мошківською О.Л. та зареєстрованого за №5384, шляхом продажу заставного автомобіля на прилюдних торгах, у тому числі в формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2267,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 000,00 грн.

Ухвалою Млинівського районного суду від 13 березня 2023 року позовна заява була прийнята судом до розгляду і по ній відкрито провадження. Цивільну справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження і призначеного до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

(а.с.35)

Відповідачу ОСОБА_2 , відповідно до вимог ЦПК України, судом було направлено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та роз`яснено право на подання відзиву та клопотань. Надано строк для відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 28 червня 2023 року підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та звернення стягнення на предмет заставибуло закрито та призначено до судового розгляду по суті.

(а.с.64)

В судове засідання, 26 лютого 2024 року, позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Заведій В.І. не з`явилися, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання, 26 лютого 2024 року, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду до суду не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки.

Крім того, відповідачем не було використано право подання відзиву на позовну заяву, інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили.

Також, з метою об`єктивного розгляду справи та прийняття законного й обґрунтованого рішення, судом, ухвалами Млинівського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2023 року та 21 грудня 2023 року, визнавалась обов`язковою явка відповідача ОСОБА_2 , однак він жодного разу в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки.

(а.с.49,81)

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст.5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що 18 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мошківською О.Л. та зареєстрований в реєстрі за №383.

За умовами договору позики позичальник отримує від позикодавця, а позикодавець передає у позику позичальнику грошову суму в розмірі 83 521 (вісімдесят три тисячі п`ятсот двадцять одна) гривня 31 копійка, що є еквівалентом 3 150 (трьох тисяч ста п`ятдесяти) доларів США за курсом 1 долар США 26,5147 гривень, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві вказану позику у строк до 17 (сімнадцятого) грудня 2021 року включно на умовах, встановлених в Договорі позики.

Сторони домовились, що загальна сума, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбаченому цим договором, буде відповідати гривневому еквіваленту 3150 (трьох тисяч ста п`ятдесяти) доларів США по курсу Національного банку України на дату здійснення платежу.

За прострочення виконання зобов`язань за цим договором більше, ніж на 3 (три) дні позичальник виплачує пеню в розмірі, що еквівалентний 5% (п`яти відсоткам) від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення починаючи з першого дня прострочення.

В договорі позичальник своїм підписом підтвердив факт одержання від позикодавця грошей в сумі 83 521 грн. 31 коп., що еквівалентно 3 150 доларам США, за курсом 1 долар США 26,5147 грн.

(а.с.21-22)

18 листопада 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мошківською О.Л., зареєстрований в реєстрі за №384, за умовами якого відповідачем передано в заставу позивачу рухоме майно, а саме: транспортний засіб автомобіль марки Volkswagen, модель РАSSАТ, 2016 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , тип ТЗ - ЛЕГКОВИИ-ЗАГАЛЬНИИ СЕДАН, колір - ЧОРНИЙ, об`єм двигуна-1798, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 0741 23 червня 2021 року (дата першої реєстрації 17 червня 2020 року), та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідно п. 9 договору застави сторони дійшли згоди, що вартість предмета застави на момент укладення та підписання цього договору застави складає 90 000, 00 грн.

Згідно п. 16.4 договору застави транспортного засобу передбачено, що у разі невиконання заставодавцем умов основного зобов`язання звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у повному обсязі на момент фактичного задоволення таких вимог, включаючи суми позики, що передбачені та/або випливають з Основного зобов`язання, витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги.

Відповідно до п. 17 договору застави транспортного засобу, заставодержатель набуває право звернути стягнення на предмет застави: 17.1 якщо на день, визначений основним зобов`язанням, заставодавець не поверне заставодержателю суму позики в повному обсязі, що передбачена та/або випливає з основного зобов`язання.

Згідно п. 21 договору застави транспортного засобу звернення стягнення на предмет застави може відбуватись будь-яким із наступних способів на вибір заставодержателя, шляхом безпосереднього звернення заставодержателя до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави та обрання способу його реалізації, в тому числі із застосуванням однієї з процедур, передбачених пунктами 1) та 2) ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». У зазначених випадках при виникненні спорів з приводу визначення вартості предмету застави, сторони цього договору домовляються, що така вартість встановлюється відповідно до висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, кандидатура якого визначається заставодержателем.

(а.с.23-26)

Згідно статей 526, 527 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Водночас ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 домовились, що повернення боргу у строк до 17 грудня 2021 року, однак відповідач у визначений договором строк борг не повернув і від виконання грошового зобов`язання ухиляється.

Умовами Договору позики, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , передбачено, що грошова сума, яка підлягає поверненню на момент повернення має відповідати гривневому еквіваленту 3 150 (трьох тисяч ста п`ятдесяти) доларів США по курсу Національного банку України на дату здійснення платежу.

Згідно відомостей офіційного сайту Національного банку України, долучених представником позивача адвокатом Заведієм В.І., станом на день подачі позовної заяви 07 лютого 2023 року курс гривні до долара США становив 1 долар США - 36,5686 гривень.

Отже, розмір боргу відповідача перед позивачем становить:

36,5686*3150=115191,09 грн.

У відповідності до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22 листопада 1996 року № 543/96-ВР передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22 листопада 1996 року № 543/96-ВР розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Нарахування позивачем пені за несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання відповідачем ОСОБА_3 , здійснено з урахуванням п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому суд погоджується з розрахунками, зробленими позивачем та вважає, що вони відповідають вимогам закону.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 119 268, 55 грн., з яких: основна сума заборгованості - 115 191,09 грн. (сто п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто одна гривня 09 копійок) та пеня в сумі 4077,46 грн. (Чотири тисячі сімдесят сім гривень 46 копійок).

Щодо звернення стягнення на предмет застави суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч.1 ст.574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.577 ЦК України якщо предметом застави є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.584 ЦК України у договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, тa (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору.

Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.

Згідно ч.1 ст. 17 ЗУ «Про заставу» від 2 жовтня 1992 року № 2654-XII заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про заставу» від 2 жовтня 1992 року № 2654-XII за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Частинами 1,7,8 статті 20 Закону України «Про заставу» від 2 жовтня 1992 року № 2654-XII передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року № 1255-IV у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано жодних доказів щодо повернення ним боргу у визначений строк, в тому числі не здобуто таких доказів і під час розгляду справи у суді.

Як встановлено судом під час судового розгляду, позивач ОСОБА_4 , як заставодержатель, та відповідач ОСОБА_2 , як заставодавець, в якості забезпечення зобов`язань щодо повернення коштів, наданих за Договором позики, уклали Договір застави, предметом якого виступає транспортний засіб автомобіль марки автомобіль марки Volkswagen , модель РАSSАТ, 2016 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , тип ТЗ - ЛЕГКОВИЙ-ЗАГАЛЬНИЙ СЕДАН, колір - ЧОРНИЙ, об`єм двигуна -1798, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно ч. 4 ст. 577 ЦК України моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №276304467 від 18 листопада 2021 року, що підтверджується реєстрація застави рухомого майна на автомобіль марки Volkswagen , модель РАSSАТ, 2016 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , тип ТЗ - ЛЕГКОВИЙ-ЗАГАЛЬНИЙ СЕДАН, колір - чорний, об`єм двигуна -1798, який заборонено відчуджувати. Боржник ОСОБА_2 , обтяжувач ОСОБА_1

(а.с.27)

Таким чином, суд враховує, що забезпечене заставою зобов`язання за договором позики від 18 листопада 2021 року відповідачем не виконано, а тому у позивача виникає право звернути стягнення на предмет застави для задоволення вимоги про погашення заборгованості в розмірі 115 191,09 грн. (гривневий еквівалент 3150 доларів США), а також нарахованої пені за прострочення виконання зобов`язання більше ніж на 3 дні в розмірі 4077,46 грн. шляхом продажу заставного автомобіля на прилюдних торгах, у тому числі в формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Верховним Судом у Постанові від 28 серпня 2019 року по справі №759/4036/18 викладено позицію щодо того, що стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання. Звернення стягнення на предмет застави є додатковим (акцесорним), а не альтернативним способом захисту порушеного права, який може бути використаний разом з основним або окремо, що не являється подвійним стягненням заборгованості.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами та які не спростовані відповідачем, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 2267 грн. 00 коп., що підтверджуються квитанцією №9089-М46А-1Т07-34СК від 07 лютого 2023 року.

(а.с.9)

Крім того, відповідно до ст.137 ЦПК України, враховуючи співмірність зі складністю справи та ціною позову, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 28000 грн., що підтверджуються договором про надання правової допомоги адвоката від 16 січня 2023 року за №16/01/2023 з додатковою угодою №1 від 16 січня 2023 року та дублікату квитанції до платіжної інструкції №0.0..1 від 18 січня 2023 року про сплату ОСОБА_1 коштів за професійну правничу допомогу у розмірі 28 000 грн. за надання адвокатських послуг.

(а.с.13-17)

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 89, 141, 209 - 210, 258 - 259, 265 ЦПК України

ст.509,525,526,530,549,572,589,590,611,625,627,1046,1049 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задоволити повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та звернення стягнення на предмет застави.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , грошові кошти у розмірі 119 268 (Сто дев`ятнадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень) 55 копійок, з яких: основна сума заборгованості -115 191,09 грн. (сто п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто одна гривня), 09 копійок, що еквівалентно 3150,00 доларам США за офіційним курсом Національного банку України станом на дату подачі позову 07 лютого 2023 року, та пеню в сумі 4077 (чотири тисячі сімдесят сім) гривень, 46 копійок.

(РНОКПП ОСОБА_2 НОМЕР_4 )

(РНОКПП ОСОБА_1 НОМЕР_5 )

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , перед ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , за договором позики від 18 листопада 2021 року в розмірі 119 268 (Сто дев`ятнадцять тисяч двісті шістдесят вісім) гривень 55 копійок, звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави транспортного засобу від 18 листопада 2021 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мошківською О.Л., який укладений між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та зареєстрований за №5384, а саме: транспортний засіб - автомобіль марки Volkswagen, модель РАSSАТ, 2016 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , тип ТЗ - ЛЕГКОВИЙ-ЗАГАЛЬНИЙ СЕДАН, колір - ЧОРНИЙ, об`єм двигуна - 1798, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого ТСЦ 0741 23 червня 2021 року (дата першої реєстрації 17 червня 2020 року) та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного автомобіля на прилюдних торгах, у тому числі в формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

(РНОКПП ОСОБА_2 НОМЕР_4 )

(РНОКПП ОСОБА_1 НОМЕР_5 )

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2267 (Дві тисячі двісті шістдесят сім) гривень 00 копійок.

(РНОКПП ОСОБА_2 НОМЕР_4 )

(РНОКПП ОСОБА_1 НОМЕР_5 )

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 000 (Двадцять вісім тисяч) гривень 00 копійок.

(РНОКПП ОСОБА_2 НОМЕР_4 )

(РНОКПП ОСОБА_1 НОМЕР_5 )

Повний текст рішення складний 07 березня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура