Справа номер 484/290/24 Головуючий суду першої інстанції Максютенко О. А.
Провадження номер 22-ц/812/787/24 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Самчишиної Н. В., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 лютого 2024 року, ухвалене за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі Товариство або ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який обґрунтовувало наступним.

20 лютого 2022 року між Товариством та відповідачем було укладено кредитний договір в електронному вигляді №1055-9226, відповідно до якого ОСОБА_1 відкрито кредитну лінію на суму 10 400 грн строком 300 днів зі сплатою зниженої ставки у розмірі 2% на день та стандартної процентної ставки у розмірі 3% на день.

Товариство зазначало, що воно отримало ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг. Однак Товариство не є банківською установою, а тому воно уклало з ТОВ «ФК «Контрактовий дім» договір про надання послуг з приймання та переказу платежів, на підставі якого ОСОБА_1 було надано кредитні кошти.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вказувало, що ОСОБА_1 належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого станом на 27 грудня 2023 року у неї виникла заборгованість у сумі 67 667,56 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 9837,76 грн та заборгованості по сплаті відсотків у сумі 57 829,80 грн.

Позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 19 867,56 грн за умови погашення відповідачем решти заборгованості у сумі 47 800 грн.

Посилаючись на вищевказане, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 47 800 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 9837,76 грн та заборгованості за відсотками у сумі 37 962,24 грн, а також судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 лютого 2024 року позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено.

З ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 47 800 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 9837,76 грн та заборгованості зі сплати відсотків у сумі 37 962,24 грн, а також судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки дослідженими доказами доведено, що відповідач має перед Банком вищенаведену заборгованість, вона повинна її компенсувати позивачу.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду в частині стягнення з неї заборгованості по сплаті відсотків скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, відповідач зазначала, що стягнення з неї відсотків за кредитним договором протирічить положенням п.18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, який передбачає звільнення позичальника від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

За такого, відповідач вважала, що з неї на користь позивача може бути стягнуто лише тіло кредиту у сумі 9837,76 грн.

Доводи інших учасників справи

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи

20 лютого 2020 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладений договір про відкриття кредитної лінії №1055-9226, відповідно до якого відповідачці відкрито кредитну лінію на суму 10 400 грн строком на 300 календарних днів (до 17 грудня 2022 року).

Згідно з п.4.3 договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом. Однак позичальнику на умовах, вказаних у договорі (програма лояльності), може бути надана можливість скористатися пільговою та/або зниженою процентною ставкою.

Базовий період складає 21 календарний день (п.4.4. договору).

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Нарахування відсотків здійснюється за стандартною процентною ставкою у розмірі 3% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою процентною ставкою. Пільгова та знижена процентна ставка становлять 2% (п.4.6 Договору).

20 лютого 2022 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на підставі зазначеного вище кредитного договору перерахувало через ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» 10 400 грн на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (а.с.26-28).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом у період з 20 лютого 2020 року до 16 грудня 2022 року ОСОБА_1 здійснила погашення заборгованості за кредитним договором тільки тричі на загальну суму 4200 грн.

Позивач нараховував їй з 20 лютого по 25 липня 2022 року відсотки за ставкою 2% на день, а з вказаної дати до закінчення строку дії договору за ставкою 3% на день.

Станом на 16 грудня 2022 року ОСОБА_1 не погасила кредит на суму 9837,76 грн та відсотки на суму 57 829,80 грн.

Згідно з поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» списало відповідачу заборгованість за відсотками на суму 19 867, 56 грн, а тому станом на 27 грудня 2023 року відповідач має непогашену заборгованість у сумі 47 800 грн: 9837,76 грн заборгованість за кредитом та 37 962,24 грн заборгованість за відсотками.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

В разі порушення зобов`язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Згідно з статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статті 525, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положення ст.14 ЦК України передбачають, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , уклавши 20 лютого 2022 року кредитний договір, передбачили сплату відповідачем відсотків за користування кредитними коштами.

Відповідач, отримавши кредитні кошти, своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконала. Вона не погасила заборгованість за кредитом у сумі 9837,76 грн та заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 37 962,24 грн.

Суд першої інстанції, стягнувши вказану заборгованість з відповідача, правильно вказав, що оскільки відповідач у добровільному порядку належним чином не виконала своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів, вона повинна їх відшкодувати у примусовому порядку.

Посилання відповідача на те, що суд неправомірно стягнув з неї відсотки за користування кредитом, оскільки це протирічить вимогам пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, є хибним.

Вказаний пункт не передбачає звільнення позичальників від обов`язку сплати відсотків за користування кредитними коштами, а стосується звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не заявляло вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу з урахуванням вимог ст.625 ЦК України. Таким чином посилання відповідача на те, що суд першої інстанції не застосував до позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є безпідставним.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 лютого 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Н. В. Самчишина

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 29 травня 2024 року.