ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 394/951/23

провадження № 22-ц/4809/675/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря - Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Надлацька сільська рада,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Надлацької сільської ради на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2024 року у складі судді Краснопольської Л. П. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Надлацької сільської ради та просила:

- визначити ОСОБА_1 строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , пропущений з поважної причини;

- надати ОСОБА_1 додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати з відповідача.

Позовна заява мотивована тим, що позивач, проживаючи в с. Тимофіївка Голованівського району Кіровоградської області доглядала за ОСОБА_2 , 1924 року народження, що була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, а до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини позивач не подала, оскільки в родинних стосунках з померлою ОСОБА_2 не перебувала.

Від Надлацької сільської ради, ОСОБА_1 стало відомо про складений ОСОБА_2 на ім`я позивача заповіт від 25.09.2002, який зареєстрований в реєстрі за № 399.

Постановою приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Степаненко Р. Г. від 16.10.2023 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Причиною пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 стало те, що вона не знала, що спадкодавець склала заповіт на її ім`я.

ОСОБА_1 вважала викладені обставини об`єктивними та поважними причинами пропуску строку на звернення до приватного нотаріуса, в зв`язку з чим, звернулась до суду з позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Надлацької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено.

Визнано строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 таким, який пропущений позивачем з поважних причин.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 3 місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Стягнуто з Надлацької сільської ради на користь ОСОБА_1 сплачений нею при подачі позову судовий збір в сумі 1 073 грн 60 коп.

Стягнуто з Надлацької сільської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини є поважними, оскільки судом було встановлено наявність об`єктивних та істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Здійснючи розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Надлацька сільська рада просить змінити рішення Новоархангельського районного суду Кіровогадської області від 13 грудня 2023 року в частині розподілу судових витрат, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції: «Судові витрати у виді судового збору у сумі 1 073 грн 60 коп покласти на позивача. В задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу відмовити.» та стягнути зі ОСОБА_1 на користь Надлацької сільської ради понесені витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні рішення в частині розподілу судових витрат, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а також порушено норми процесуального права.

В даній справі спір виник внаслідок дій позивача, які виразились в невчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а Надлацька сільська рада прав позивача не порушувала і в її діях відсутні ознаки протиправних дій.

Відповідач не вчиняв дій щодо затягування судового процесу та не заперечував щодо обставин, які мають значення для справи.

Крім того, приймаючи рішення в частині розподілу судових витрат, суд першої інстанції неправомірно, всупереч інтересів суспільства та принципів права, без достатніх на те правових підстав втрутився у право Надлацької сільської ради щодо володіння майном, а саме грошовими коштами, що є у власності об`єднаної територіальної громади.

За таких обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави для покладення всіх судових витрат на Надлацьку сільську раду.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Від адвоката Мельник О. О., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, стягнути з Надлацької сільської ради витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн та сплачений судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду представник відовідача адвокат Кривенко М. П. заперечував проти доводів апеляційної скарги.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Мельник О. О. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, які не з`явилися, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в частині, яка оскаржується, не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , проживаючи в с. Тимофіївка Голованівіського району Кіровоградської області доглядала за літньою особою, ОСОБА_2 , 1924 року народження, що була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя, ОСОБА_2 належав житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, загальною площею 3,41 га, розташована на території Надлацької сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, під кадастровим номером :02:000:0314, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 003814.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, актовий запис № 38, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.12.2002, виданого Надлацькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області.

Згідно копії заповіту 25 вересня 2002 року, ОСОБА_2 , заповіла належний їй житловий будинок, розміщений в с. Тимофіївка та все інше, належне їй майно, ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено секретарем Надлацької сільської ради та зареєстровано в Реєстрі за № 399.

Згідно довідки № 216 від 02.03.2023, наданої виконавчим комітетом Надлацької сільської ради, ОСОБА_2 , 1924 року народження, уродженка с. Тимофіївка Голованівського району Кіровоградської області, була зареєстрована та проживала до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . На момент її смерті за даною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав. Виписана у зв`язку зі смертю. 25.09.2002 Надлацькою сільською радою посвідчувався заповіт, який не скасовано і не відмінено.

Постановою приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степаненко Р. Г. від 16.10.2023 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що належало, померлій ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Надлацької сільської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не оскаржується, суд згідно зі статтею 367 ЦПК України в цій частині його не переглядає.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частиною першою статті 4 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною, між тим процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони.

Зміст вказаної норми свідчить про те, що останньою встановлено дискреційне повноваження суду, тобто його право, а не обов`язок здійснити розподіл судових витрат у вищезазначений спосіб, при цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.

Визначаючи чи підлягає/не підлягає застосуванню частина дев`ята вказаної статті, у кожному конкретному випадку суд має, першочергово врахувати: що приписи частини дев`ятої статті 141 ЦПК України застосовуються за наявності одночасно у сукупності таких умов: 1) вирішення судом спору по суті; 2) встановлення судом одного із таких випадків: зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

У такому застосуванні слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 923/843/17, від25 лютого 2020 року у справі № 260/1378/18, від 02 квітня 2020 року у справі № 912/2171/18, від 04 березня 2021 року у справі № 916/376/19, від 24 червня 2021 року у справі № 810/3180/18, від 25 листопада 2021 року у справі № 904/5929/19, від 15 вересня 2022 року у cправі № 910/10159/21, від 22 червня 2023 року у cправі № 912/164/20 та від 01 серпня 2023 року у cправі № 911/2646/21.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Надлацької сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що вона не може оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки пропустила строк для прийняття спадщини через те, що не знала, що останньою на її ім`я було складено заповіт (а. с. 2-4).

Відповідачем була подана заява з клопотанням про розгляд справи за відсутності їхнього представника (а. с. 30).

Даних про те, що відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, матеріали справи не містять.

Задовольнивши позовні вимоги та визначивши ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили, суд стягнув з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073 грн 60 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн, враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі (а. с. 41-42).

Разом з тим, суд вважає, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, а у зв`язку з тим, що позивач своєчасно не звернулась із заявою про прийняття спадщини.

Відповідачем визначено Надлацьку сільську раду у зв`язку із відсутністю інших спадкоємців, яка, в свою чергу, проти позову не заперечувала, будь-яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняла.

Наведені фактичні обставини та положення закону приводять до висновку, що даний спір виник внаслідок неправильних дій позивача, що є підставою для покладення судових витрат, зокрема судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції, на неї ж у повному обсязі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, неповно з`ясував обставини справи, порушив норми процесуального права та не врахував, що стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у даній справі не відповідає вимогам ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Надлацької сільської ради підлягає частковому задоволенню, рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2024 року в частині розподілу судових витрат скасуванню з ухваленням в цій частині нового про залишення судових витрат, понесених сторонами під час розгляду справи судом першої інстанції, по фактично понесеним.

Щодо судових витрат

Згідно пункту 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач просив стягнути зі ОСОБА_1 на свою користь, сплачений ним за подання апеляційної скарги судовий збір.

Враховуючи, що судовий збір не сплачується при оскарженні судового рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат, вказані вимоги апеляційної скарги не можуть бути задоволенні, а відповідач у відповідності до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» не позбавлений права звернутись до суду із відповідним клопотанням про повернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 362, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Надлацької сільської ради задовольнити частково.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2024 року в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким судові витрати, понесені сторонами під час розгляду справи судом першої інстанції, залишити по фактично понесеним.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05.04.2024.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник