Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/4070/23
номер провадження 2/695/378/24

21 березня 2024 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ушакової К.М.
за участю: секретаря судового засідання Варданян Л.А.,
прокурора Походенка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом керівника Золотоніської окружної прокуратури Черненка Тараса Юрійовича в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГРАНЕКС-ЧЕРКАСИ», ОСОБА_2 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації,
керівник Золотоніської окружної прокуратури Черненко Т.Ю. звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «ГРАНЕКС-ЧЕРКАСИ», ОСОБА_2 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації. В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 будучи громадянкою РФ прийняла у встановленому законом порядку спадщину, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її батька. З часу отримання у спадок земельних ділянок та їх державної реєстрації, відповідач на даний час не відчужила належні їй на праві приватної власності частини земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Вказані земельні ділянки ОСОБА_1 відповідно до договору оренди землі від 23.03.2017 передано в оренду ТОВ «ГРАНЕКС-ЧЕРКАСИ» строком на 10 років. Враховуючи те, що відповідач отримані у спадок частини земельних ділянок сільськогосподарського призначення добровільно упродовж встановленого законодавством України річного строку не відчужила, частини земельних ділянок підлягають конфіскації за рішенням суду.
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.11.2023 позовну заяву керівника Золотоніської окружної прокуратури Черненка Тараса Юрійовича в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області до ОСОБА_1 , третя особа ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГРАНЕКС-ЧЕРКАСИ» про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації залишено без руху.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2023 відкрито позовне провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.04.2023 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження.
Прокурор Походенко В.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.
Представник Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області у судове засідання не з`явився. Подали до суду заяву, в якій просять задовольнити позовні вимоги та здійснювати розгляд справи без участі представника.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. На офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик її до суду. Про причини неявки суд не повідомила.
Представник третьої особи ТОВ «ГРАНЕКС-ЧЕРКАСИ» адвокат Аполонов О.В. у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи без його участі.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. На офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик її до суду. Про причини неявки суд не повідомила.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Частинами 3,4 статті 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Згідно листа Управління державної міграційної служби України в Черкаській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Управлінням ДМС у Черкаській області паспортом громадянина України не документувалася. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Управлінням ДМС у Черкаській області паспортом громадянина України документована.
Відповідно до листа Головного управління Держгеокатастру у Черкаській області № 10-23-0.62-5294/2-23 від 21.09.2023 щодо захисту інтересів держави у сфері земельних правовідносин, зокрема, з питань незаконного володіння іноземними громадянами та юридичними особами земельними ділянками сільськогосподарського призначення та повідомив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні». Що унеможливлює проведення перевірок по даним фактам. Крім того, відповідно до норм ЦПК за подання позовної заяви до суду справляється судовий збір, ставки якого визначені законом України «Про судовий збір». В зв?язку з відсутністю належного фінансування Головне управління, хоч і вбачає підстави та мало намір, позбавлене можливості звернення з позовами до суду.
За змістом положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно зі ст. ст. 319, 321 Цивільного кодексу України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Власність зобов`язує. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Суб`єктами права приватної власності на землю згідно ст. 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту ч. 2 ст. 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
Згідно ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав.
Згідно ч. 2 ст.145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст.1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) встановлені нормами розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Відповідно до ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Якщо спірні земельні ділянки, які належать до нерухомого майна (ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України), знаходяться на території України, то на них поширюється дія права України.
Згідно ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог ст. 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.
Одночасно за змістом ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Згідно пункту «е» ч. 1 ст. ст. 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності.
Відомостей про відчуження відповідачем вказаної земельної ділянки Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна не містить.
Враховуючи, що відповідач, будучи громадянином РФ, упродовж року після прийняття спадщини і державної реєстрації права власності на частини земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не відчужила, суд вважає, що наявні достатні підстави для конфіскації спірних земельних ділянок у власність держави.
В даному випадку, наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника земельної ділянки, оскільки остання мала достатньо часу для виконання свого обов`язку, однак дотепер частини земельних ділянок не відчужила, що порушує вимоги земельного законодавства України та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу. Чинним законодавством передбачено порядок відшкодування колишньому власнику земельної ділянки її вартості, внаслідок конфіскації та відчуження її уповноваженим органом.
За таких обставин, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Золотоніської окружної прокуратури Черненка Т.Ю. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про припинення права власності на земельні ділянки, шляхом їх конфіскації підлягають до задоволення.
Крім того, відповідно до вимог ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 5368 грн.
Керуючись ст.ст. 259,263-265, 354, 355, 280-284 ЦПК України, суд
позов керівника Золотоніської окружної прокуратури Черненка Тараса Юрійовича в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області (місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Смілянська 131; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39765890) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), треті особи: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГРАНЕКС-ЧЕРКАСИ» (місцезнаходження: Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Деньги, вул. Центральна 127; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31423617), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Черкаської обласної прокуратури документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5368 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення буде складено 01.04.2024.

Суддя: К.М. Ушакова