Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1950/22

27 лютого 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю: позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

його представника, адвоката - Романка В.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини.

Просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 року у твердій грошовій сумі і стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

16.01.2023 року в порядку заочного розгляду, відповідно до положень ст.ст.280-281 ЦПК України, судом було ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, збільшено розмір аліментів, і визначено стягувати їх з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Також ухвалено, що стягнення аліментів необхідно розпочати з часу набрання даним рішенням (від 16.01.2023 року) законної сили і проводити до повноліття дитини.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави - 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Разом з тим, згідно ухвали суду від 26.10.2023 року було задоволено заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд вказаного вище заочного рішення суду, постановлено поновити йому строк на подання заяви про його перегляд та скасовано заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2023 року у справі №348/1950/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, призначивши справу до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання, з викликом сторін по справі.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і просила їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні підтримали поданий відзив на позовну заяву, зокрема ОСОБА_2 зазначив, що він, з підстав наведених у ньому (відзиві) частково визнає позов ОСОБА_1 , а саме не заперечує щодо збільшення і подальшого стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак у меншому розмірі ніж просить позивач, а саме по 1600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто в законодавчо встановленому мінімальному розмірі.

Вислухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог, врахувавши доводи сторін, викладені у позовній заяві, відзиві на позовну заяву, відповіді на відзив та запереченні на неї (відповідь), а також з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано в судовому порядку у 2018 році.

За час перебування в шлюбі у них народилася одна дитина - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є сторони по даній справі, що стверджується копією свідоцтва про народження, долученою до матеріалів справи (а.с.7).

З`ясовано також, що відповідно до рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 року ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі по 1250 грн. на дитину щомісячно, до досягнення нею повноліття (а.с.8-10).

Як перевірено судом, на даний час позивач з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою №217-1800/02-64 від 25.10.2022 року (а.с.11).

Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного старостою с.Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом із дочкою за вказаною вище адресою. Позивач має на повному утриманні неповнолітню дочку і потребує покращення матеріально-побутових умов (а.с.12).

У своїх вимогах позивач посилається на те, що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, крім аліментів в сумі 1250 грн. не надає, а тому вона просить суд збільшити їх розмір, встановивши у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 3000 грн. 00 коп. щомісячно, оскільки коштів які вона отримує від відповідача не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним, у зв`язку з чим вона зазнає матеріальних труднощів.

Суд констатує, що відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; інші обставини, що мають істотне значення.

Також, враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2024 року становить 2563 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Як вбачається із змісту ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, як встановлено в ході розгляду справи, відповідач офіційно не працевлаштований, що підтверджується довідкою №515 Надвірнянської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 02.10.2023 року, щодо реєстрації останнього як безробітного (а.с.55), натомість посилання позивача на те, що відповідач має постійні заробітки за кордоном, належними доказами, в розумінні ст.76 ЦПК України, не підтверджені.

Як перевірено судом, ОСОБА_2 щомісячно сплачує визначені судом аліменти на утримання дочки та не заперечує щодо їх встановлення у більшому розмірі, проте вказує на те, що через відсутність роботи, поганий стан здоров`я і неможливість на даний час (на момент подання відзиву) працевлаштуватись, оскільки хворіють його батьки, він не в змозі сплачувати аліменти, в розмірі, більшому ніж мінімально-визначений законодавством.

На даний час, як вбачається із матеріалів справи, батько відповідача - ОСОБА_4 помер, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть (а.с.119).

Таким чином, відповідач здійснює догляд за перестарілою матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка продовжує хворіти, що підтверджується відповідною випискою із медичної картки, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.51).

Отже, як з`ясовано судом, ОСОБА_2 не працює, на даний час здійснює догляд за перестарілою матір`ю, в зв`язку з чим перебуває на обліку в Пасічнянській сільській раді і як особа, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, отримує компенсацію, що відповідно до довідки «Про отримання (недоотримання) допомоги» за №419/0264 від 22.02.2024 року, яка міститься в матеріалах справи, становить 2250 грн. на місяць.

Наведені вище обставини підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05.10.2023 року (а.с.55).

Що стосується наявності у відповідача транспортного засобу, суд звертає увагу, що автомобіль марки «ВАЗ-2103» знаходиться у ОСОБА_2 лише на праві користування, оскільки згідно свідоцтва про його реєстрацію, копія якого долучена до матеріалів справи, належить ОСОБА_6 (а.с.75).

З огляду на викладене, суд зазначає, що виходячи із змісту ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду, проте із урахуванням зокрема матеріального стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника аліментів.

Суд констатує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч.4 ст.81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, матеріального становища позивача, а також матеріального стану платника аліментів, який може утримувати свою неповнолітню дитину в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, беручи до уваги обставини, наведені в позовній заяві, а також у відзиві відповідача на неї, зважаючи на те, що утримувати неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути збільшено та визначено судом в твердій грошовій сумі, однак в меншому розмірі, ніж просить позивач, а саме по 1600 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, стягнення аліментів у визначеному розмірі слід розпочати з часу набрання даним рішенням законної сили і проводити до повноліття дитини.

Що стосується стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

З огляду на зазначене, позивач у справі про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 1211 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі наведеного ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України, керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини - задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 року у твердій грошовій сумі.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженки та жительки: АДРЕСА_1 - аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1600 (одна тисяча шістсот) грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у визначеному розмірі - розпочати з часу набрання даним рішенням законної сили і проводити до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , в користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення

складено 08.03.2024 року.

Суддя Грещук Р.П.