Провадження № 2/127/4923/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Головного управління ДПС у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Білоус І.М., звернулися до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна, а саме зняти арешт (припинити обтяження) нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 12 липня 2007 року за № 5290488 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці б/н без дати; архівний номер: 2184VINNITSA1; архівна дата 28.04.1998 року; дата виникнення 09.06.1997 року; № реєстра 10-161; внутр. № 4701043D25ЕF43315228 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 5295498, зареєстроване Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 13 липня 2007 року за № 5295498 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці, б/н (архівний номер № 4572VINNITSA1, архівна дата: 06.05.1998, дата виникнення: 20.02.1997, № реєстра: 10-46, внутр. № 7D01042726ЕF4В2А8242).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до свідоцтва про право власності на житло серії НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 170 від 24.01.2008 року, ОСОБА_1 , є власником 1/5 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Співвласниками вказаної квартири в рівних частках: його мати - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_2 , брат ОСОБА_4 , брат - ОСОБА_5 . Брат ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.07.2022 року. Після смерті ОСОБА_5 батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Першої Вінницької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини за законом, але отримали відмову через те, що на 1/5 частку у квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 накладено арешт. Відміток про знаття арешту по фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори не виявлено. У відповіді Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.08.2023 року №103727/15.26-25/40 зазначено, що станом на 11.08.2023 року у відділі на виконанні відсутні виконавчі документи про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , коштів на користь фізичних та юридичних осіб, держави та інших майнових зобов`язань. На підставі відповіді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2023 №05-07/67/2023 інформації щодо розгляду Ленінським районним судом м. Вінниці справ стосовно ОСОБА_1 , в період з 1997 по 2008 роки, згідно алфавітними показниками цивільних, кримінальних справ та справ про стягнення аліментів Ленінського районного суду м. Вінниці в період з 1997 по 2008 рік судових проваджень стосовно ОСОБА_1 не зареєстровано. Таким чином, у зв`язку з накладеним на квартиру арештом, який на даний час є безпідставним, позивачі обмежені у вчиненні юридично значущих дій щодо житла та нерухомого майна, а тому були змушенні звернутися до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 30.11.2023 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб. На адресу відповідача та третьої особи, судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву та письмових пояснень, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів.

19.12.2023 року представником третьої особи Івановим Ю.В. до суду подано письмові пояснення, в яких зазначено, що Міністерство юстиції України наділене організаційними та контрольними функціями у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а скасування рішення державного реєстратора на підставі судового рішення проводиться державним реєстратором, тобто, громадянином України, який перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав (виконавчим органом сільської, селищної та міської ради, Київська, Севастопольська міською, районною, районною у містах Києві та Севастополі державною адміністрацією), нотаріусом, державним, приватним виконавцем у визначених законом випадках.

Представник третьої особи у справі стверджує, що державна реєстрація є самостійним повноваженням державного реєстратора (нотаріуса), який самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав а Міністерство юстиції України не є тим суб`єктом, який безпосередньо здійснює державну реєстрацію прав на нерухомість. Крім того, згідно частини 3 статті 53 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Тому, зазначає, що виходячи із положень вищевказаної статті, треті особи повинні мати певний юридичний інтерес в результатах розгляду судом справи. Це пов`язано з тим, що рішення, прийняте судом у справі, може вплинути на правове становище цих осіб. Оскільки, Міністерство юстиції України не здійснює реєстраційні дії, ухвалення рішення по справі не вплине на права та обов`язки зазначеного органу. Тому вважає, що позивачами необґрунтовано залучено Мін`юст до участі у справі, вважаємо за необхідне виключити з кола третіх осіб Міністерство юстиції України.

Також на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від завідувача Першої вінницької державної нотаріальної контори Берещук О.В., в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області від 10.07.2023 року, за № 1320/01-14 на підставі повідомлення Ленінського районного суду м. Вінниці від 02 лютого 1997 року за вих. № 1-3-Л, яке надійшло до Першої вінницької державної нотаріальної контори 20 лютого 1997року за вх. № 221, накладено заборону відчуження на усе майно, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого: АДРЕСА_3 .

Підстав для зняття заборони до Першої вінницької державної нотаріальної контори не надходило. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження по посвідченню прав і фактів, що мають юридичне значення, та вчиненню інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріус не є учасником цивільних правовідносин між сторонами правочину та порушником прав, що виникають із цих відносин. У Першої вінницької державної нотаріальної контори відсутня процесуальна заінтересованість в предметі спору. Накладення арешту було здійснене Першою вінницькою державною нотаріальною конторою відповідно до норм Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та інших законів та підзаконних нормативно-правових актів, які діяли на момент надходження повідомлення.

Отже, Перша вінницька державна нотаріальна контора є неналежним відповідачем у справі, а тому представник посилаючись на те, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019у справі №552/6381/17 зазначає, що у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача з цієї підстави. У вказаній постанові Суд вказує на те, що встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

До початку розгляду справи по суті представник позивачів адвокат Білоус І.М. звернулася до суду із клопотанням про заміну неналежного відповідача у справі з Першої вінницької державної нотаріальної контори на належного відповідача Головне управління ДПС у Вінницькій області та просила здійснити розгляд без її участі та участі її довірителів.

На підставі ухвали суду від 29.01.2024 року клопотання представника позивачів адвоката Білоус І.М. задоволено та здійснено заміну неналежного відповідача Першу вінницьку державну нотаріальну контору на Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця,21000).

23.02.2024 року на адресу суду від Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до інтегрованих карток ІКС «Податковий блок» по ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 немає податкового боргу, недоїмок зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів. Крім того повідомляють про те, що станом на 21.02.2024 року відсутні будь-які записи в державному реєстрі обтяжень рухомого майна по всіх платниках. Просять суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог за їх безпідставності та розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача.

Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, але від представника позивачів адвоката Білоус І.М. надійшла заява про розгляд справи без участі позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник третьої особи Міністерство юстиції України в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, в матеріалах справи наявні письмові пояснення з приводу позовних вимог, т в яких також зазначено, що третя особа покладається на розсуд суду при ухваленні рішення.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, відповідно до свідоцтва про право власності на житло серії НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 170 від 24.01.2008 року, ОСОБА_1 , є власником 1/5 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Співвласниками вказаної квартири в рівних частках: його мати - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_2 , брат ОСОБА_4 , брат - ОСОБА_5 . Брат ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.07.2022 року.

Після смерті ОСОБА_5 батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Першої Вінницької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини за законом, але отримали відмову через те, що на 1/5 частку у квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 накладено арешт.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 , накладено арешт, зареєстрований Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 13 липня 2007 року за № 5295498 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці, б/н, , (архівний номер № 4572VINNITSA1, архівна дата: 06.05.1998, дата виникнення: 20.02.1997, № реєстра: 10-46, внутр. № 7D01042726ЕF4В2А8242).

За змістом Довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області від 10.07.2023 року № 1320/01-14 арешт накладено 20.02.1997 року за реєстровим №10-46 на підставі повідомлення Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.02.1997 за вих. №1-3-Л, яке надійшло до Першої вінницької державної нотаріальної контори 20.02.1997 за вх. №221.

Відміток про знаття арешту по фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори не виявлено.

У відповіді Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.08.2023 року №103727/15.26-25/40 зазначено, що в результаті перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю та журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження встановлено, що станом на 11.08.2023 року у відділі на виконанні відсутні виконавчі документи про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , коштів на користь фізичних та юридичних осіб, держави та інших майнових зобов`язань.

Згідно відповіді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2023 №05-07/67/2023 інформації щодо розгляду Ленінським районним судом м. Вінниці справ стосовно ОСОБА_1 , в період з 1997 по 2008 роки, згідно алфавітними показниками цивільних, кримінальних справ та справ про стягнення аліментів Ленінського районного суду м. Вінниці в період з 1997 по 2008 рік судових проваджень стосовно ОСОБА_1 не зареєстровано.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).

Предметом позову, який на даний час перебуває в провадженні суду, є зняття арешту з нерухомого майна.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Таким чином, судом в ході розгляду справи встановлено, що позивачі не можуть реалізувати своє право на вільне здійснення користування та розпорядження своїм майном, оскільки на нього накладений арешт, який не можливо зняти в позасудовому порядку, так як на даний час виконавче провадження, в межах якого накладено арешти, вже завершено та знищено, що порушує їх законні права та інтереси як власників майна, в тому числі і стосовно права вільного розпорядження належним їм майном.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових-прав. та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно з приписами Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника припиняється на підставі винесеної державним, приватним виконавцем постанови про:

- закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12. 14. 15 частини першої статті 39 Закону;

- повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1,3. 11 частини першої статті 37 Закону;

- зняття арешту з майна боржника з підстав, передбачених статтею 59 Закону.

Арешт з майна боржника також знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (утому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Арешт з майна боржника також знімається у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом.

З урахуванням вище викладеного, будь - які виконавчі провадження щодо позивачів, в тому числі і виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 відсутні, тому арешт з майна позивачів може бути знятий лише за відповідним судовим рішенням.

За таких підстав позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-7, 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Головного управління ДПС у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна, задовольнити.

Зняти арешт (припинити обтяження) нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 12 липня 2007 року за № 5290488 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці б/н без дати; архівний номер: 2184VINNITSA1; архівна дата 28.04.1998 року; дата виникнення 09.06.1997 року; № реєстра 10-161; внутр. № 4701043D25ЕF43315228 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 5295498, зареєстроване Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 13 липня 2007 року за № 5295498 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці, б/н (архівний номер № 4572VINNITSA1, архівна дата: 06.05.1998, дата виникнення: 20.02.1997, № реєстра: 10-46, внутр. № 7D01042726ЕF4В2А8242).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;

позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач Головне управління ДПС у Вінницькій області, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ;

третя особа Міністерства юстиції України, місцезнаходження: вул. Городецького, 13, м. Київ, .

Суддя: