Справа №490/2741/13-ц
Провадження №4-с/490/17/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Циганкова Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Центрального Відділу ДВС у м. Миколаєві, заінтересовані особи Центральний Відділ ДВС у м. Миколаєві, боржник: КС "Кредитний Альянс",

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Центрального Відділу ДВС у м. Миколаєві, заінтересовані особи Центральний Відділ ДВС у м. Миколаєві, боржник: КС "Кредитний Альянс".

В обґрунтування своєї скарги зазначив, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.04.2013 року справа №490/2714/13-ц стягнуто з КС "Кредитний альянс" на його користь грошові кошти в сумі 36,679,45 грн. Рішення набрало законної сили, на підставі чого йому було видано виконавчий лист 14.06.2013 року. З того часу, на його думку, Центральним ДВС не вчиняються дії щодо виконання вказаного виконавчого листа. Просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ПМУМЮ 9м. Одеса) Галкіної М.А. щодо не виконання Постанови Миколаївського апеляційного суду від 08.05.2019 року та визнати неправомірною бездіяльність центрального ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) під час виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.04.2013 року по виконавчому провадженню №58021890, справа №490/2741/13-ц за період з 09.01.2019 р. по 15.02.2024 року.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.02.2024 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

Скаржник не з`явився до зали судового засідання, повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки за місцем зазначеним в скарзі, а також телефонограмою на його телефонний номер, що зазначений в скарзі. Заяв про розгляд скарги за його відсутності до суду не надходило.

Представник Центрального ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Павлюк М.А. у судове засідання 03.05.2024 року не з`явилась, надала суду відзив, в якому зазначила, що вимоги скарги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи вимоги вказаної статті, суд вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність учасників справи, які були повідомлені належним чином, проте не прибули в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Щодо вимог скарги в частині визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ПМУМЮ (м.Одеса) Галкіної М.А. щодо невиконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 08.05.2019 року суд вважає, що скаржник пропустив строк подачі такої скарги виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні у справі «Горнсбі проти Греції» (заява №18357/91, від 19 березня 1997 року) визначено, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 №14 передбачено, що судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, ст.26, ч.4 ст.57 Закону N606-XIV, ст.121-2 ГПК, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами ст.248-22 ЦПК. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено в порядку, передбаченому статтями 85,89 ЦПК, залишається без розгляду.

Згідно з п.9 ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» однією із засад здійснення виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.74 вказаного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Як передбачено п.а ч.1 ст .449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно з ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби з пропущенням строку встановленого законом, така скарга залишається без розгляду.

Відповідно до ст.ст. 122, 123 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Аналогічні положення містяться у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», а саме, відповідно до змісту пункту 16 цієї Постанови строки звернення заявника зі скаргою до суду є процесуальними та можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи предметом оскарження є неправомірна бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ПМУМЮ (м. Одеса) Галкіної М.А. щодо не виконання Постанови Миколаївського апеляційного суду від 08.05.2019 року, якою зобов`язано останню прийняти процесуальне рішення за заявою ОСОБА_1 від 08.06.2018 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №490/2741/13 від 14.06.2013 року. Про отримання копії вказаної постанови Центральним ВДВС м. Миколаєва ПМУМЮ (м. Одеса) Гаврика В.П. було повідомлено 26.06.2019 року, а тому суд вважає, що скаржник пропустив десятиденний строк для подачі вказаної скарги. Заяв про поновлення пропущеного строку для подачі такої скарги від ОСОБА_1 не надходило, за такого вимоги скарги в цій частині залишаються без розгляду.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.04.2024 року в справі №199/9214/15, від 02 грудня 2020 року в справі № 143/950/19, від 28 грудня 2020 року в справі № 501/3532/18, від 03 лютого 2021 року в справі № 2-1441/10.

Щодо вимог скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльність центрального ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) під час виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.04.2013 року по виконавчому провадженню №58021890 , справа №490/2741/13-ц за період з 09.01.2019 р. по 15.02.2024 року судом встановлено наступне.

На виконанні у Центральному ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)перебуває зведене виконавче провадження №58034031 відносно боржника Кредитна спілка «Кредитний альянс» (), до складу якого входить 9 виконавчих проваджень на загальну суму 323931,35 грн., в тому числі виконавче провадження №58021890 з виконання виконавчого листа Центрального районного суду м. Миколаєва № 490/2741/13-ц виданого 14.06.2013 про стягнення з Кредитної спілки «Кредитний Альянс» на користь ОСОБА_1 суму внеску за договором по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 18 від 30 квітня 2009 року в сумі 36679,45 грн., з яких грошовий внесок 25000 грн., нараховані несплачені відсотки 11679,45 грн. Виконавче провадження № 58021890 відкрито 09.01.2019 року, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

09.01.2019 року винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, відомості щодо обтяження всього майна боржника відділом внесені до відповідних реєстрі обтяження.

09.01.2019 державним виконавцем відділу винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

В рамках зведеного виконавчого провадження державними виконавцями відділу вживались заходи примусового виконання рішення, а саме: 23.02.2018, 12.02.2020, 25.10.2021, 27.01.2021, 07.02.2022, 06.11.2023 були винесені постанови про арешт коштів боржника, які за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження з накладенням кваліфікованого електронного цифрового підпису направлені для виконання до банківських установ: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Акціонерне товариство "Універсал Банк", Акціонерне товариство "ОКСІ банк","Акціонерне товариство "ТАСкомбанк", Акціонерне товариство "Райффайзен Банк","Публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк", Публічне акціонерне товариство "Банк Восток", Акціонерне товариство "ПроКредит Банк", Акціонерне товариство "Акціонерно-комерційний банк "Львів", Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», Акціонерне товариство "ОТП БАНК", Акціонерне товариство "Ідея Банк", Акціонерне товариство "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРСИББАНК", Акціонерне товариство "БАНК АВАНГАРД", Акціонерне товариство "СЕНС БАНК", Акціонерне товариство "БАНК ФОРВАРД" та інших банків підключених до електронного обміну.

27.01.2021 до Центрального районного суду м. Миколаєва було направлено подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа.

При виході за місцем реєстрації боржника АДРЕСА_1 ознак ведення господарської діяльності та майна боржника на яке можливо звернути стягнення не виявлено, про що свідчать акти державного виконавця від 05.06.2020, 10.07.2020, 06.11.2020, 16.01.2024.

Неодноразово на відомі відділу адреси направлялись виклики керівника та засновника КС «Кредитний альянс» для надання відповідних пояснень щодо невиконання рішень судів 08.05.2020, 30.07.2020, 27.01.2021.

До банківських установ направлялись платіжні вимоги на списання коштів 03.05.2018, 28.10.2019, 23.12.2019, 15.06.2020. В подальшому на запити державних виконавців до ДФС щодо наявності рахунків боржника повідомлено, що рахунки відсутні.

07.09.2023 здійснено перевірку Державного реєстру цивільних повітряних суден майно боржника відсутнє.

15.09.2023 отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно якої нерухоме майно за боржником не зареєстровано.

15.09.2023 отримано інформацію з БД Агротех, згідно якої сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована.Згідно даних Державного реєстру випусків цінних паперів станом на 15.09.2023 боржник як власник цінних паперів не зареєстрований.

Згідно даних Суднова книга України та Державний судновий реєстр України зареєстрованих суден за боржником не виявлено, про що складено акт державного виконавця від 15.09.2023.

15.09.2023 до Головного управління Держгеокадастру направлено запит щодо наявності земельних ділянок зареєстрованих за боржником.

15.09.2023 боржнику направлено виклик державного виконавця, який повернуто до відділу в зв`язку з закінченням строку зберігання.

15.09.2023 до ГУ ДПС направлено запит про надання копії фінансової звітності поданої боржником. В результаті вжитих державними виконавцями відділу заходів рухомого та нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом не виявлено, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з бази даних МВС, з Державного реєстру цивільних повітряних суден України, бази даних "АгроТех", Державного реєстру випусків цінних паперів, відповіді Головного управління Державного земельного кадастру.

Згідно інформації ДФС боржник немає рахунків в банківських установах. Згідно інформації Головного управління ДПС у Миколаївській області боржником фінансова звітність за період з 2020-2023 роки не надавалась.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вказує на те, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Як слідує з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» «заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та / або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інщі заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

На підставі викладеного, посадовими особами Центрального ВДВС м. Миколаєва ПМУМЮ (м.Одеса) вживались усі заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинялись виконавчі дії. Крім того,здійснювались заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд вважає, що в задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 в цій частині необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 354, 355, 477-451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС у м. Миколаєва ПМУМЮ (м. Одеса) Галкіної М.А., щодо невиконання Постанови Миколаївського апеляційного суду від 08.05.2019 року - залишити без розгляду.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Центрального ВДВС у м. Миколаєва ПМУМЮ (м. Одеса) під час виконання рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.04.20103 року по виконавчому провадженню №58021890 справа №490/2741/13-ц - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя П. О. Чаричанський