Справа № 509/1437/24
УХВАЛА

12 березня 2024 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Є.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаним позовом в якому просить розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який зареєстрований 20.12.202003 року Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 645.

Перевіривши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів, суд дійшов висновку, що заява підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З метою з`ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було направлено запит Єдиного державного демографічного реєстру, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2 .

Згідно відповіді Єдиного державного демографічного реєстру № 485943 від 11.03.2024 року слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 3 п. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованим Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року, на цій території органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Частиною першою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016 року також передбачено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», враховуючи неможливість здійснення правосуддя судами Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, розташованими на тимчасово окупованих територіях, Верховний суд розпорядженням від 05.07.2022 № 36/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Приморський районний суд м. Одеси (окрім кримінальних проваджень).

Таким чином, оскільки зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача знаходиться в адміністративно-територіальних одиницях, що відносились до Красноперекопського району Автономної Республіки Крим, підсудність справ якого перенесено до Приморського районного суду м. Одеси, тому вказана справа територіально не підсудна Овідіопольському районному суду Одеської області.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що місце реєстрації (проживання/перебування) заявниці не відноситься до території Овідіопольського районного суду Одеської області, суд приходить до висновку про передачу справи за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28, 31-32,187,260-261,293,294,353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Передати цивільну справу № 509/1437/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси (м. Одеса, вул. вулиця Балківська, 33, 65029).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Є. М. Панасенко