Справа № 180/493/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши подання державного виконавця Марганецького відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мамедової Ю. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду із поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 до Марганецького відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), посилаючись на те, що на виконанні у Марганецькому відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 17224123 з виконання виконавчого листа Марганецького міського суду Дніпропетровської області № 180/-516 від 15.10.2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини виплат щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2007 року, до повноліття дитини. ОСОБА_1 на виклики державного виконавця не з`являється. На даний час заборгованість боржника по аліментним платежам складає 77936,40 гривень.

Оглянувши матеріали подання, суд приходить до такого.

Відповідно до п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставленні особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Оскільки привід боржника може бути застосовано лише для особи, яка не з`являється за викликом виконавця без поважних причин, державному виконавцю до судового засідання слід було надати докази отримання ОСОБА_1 викликів державного виконавця, зокрема, вимоги від 05.03.2024 року, або відмови отримання. Однак, таких доказів надано не було.

Статтею 33 Конституцією України гарантована свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З метою недопущення порушення прав, свобод і інтересів особи, за відсутності доказів ухилення боржника від прибуття за викликом державного виконавця, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Крім того, у поданні державний виконавець посилається на ст.375 ЦПК України, хоча з 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції, відповідно до якої привід боржника передбачено ст.438 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.259, 260, 438 ЦПК України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Марганецького відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мамедової Ю. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 29 березня 2024 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна