Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3700/23
Провадження № 2/935/311/24
10 квітня 2024 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Янчук В.В.,
за участі секретаря судових засідань - Кумечко СМ.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що перебувала з відповідачем з 2009 року у зареєстрованому шлюбі, який розірвано.
Від шлюбу з відповідачем мають спільних дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 01.02.2019 р. у справі № 280/1575/18 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 10.10.2018 р.н. до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач неналежно ставився до виконання свого обов`язку по утриманню дітей. Відповідач ігнорував власний обов`язок по утриманню дітей, що спричинило утворення заборгованості по сплаті аліментів, який станом на 01.10.2023 р. становить 199031,04 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 19.10.2023 р. № 38829/236/23, виданого Коростишівським ВДВС у Житомирському районі Житомирської області.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) на заборгованість по сплаті аліментів для утримання дітей в розмірі 199031,04 грн.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.11.2023 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.01.2024 призначено судове засідання з викликом сторін.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву, відповідно до якої просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Інших заяв та клопотань не подавала.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явивсь, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, відзив щодо позовних вимог не подав, інших заяв та клопотань не надходило.

Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що складено актовий запис № 92 від 20.10.2009 р., після розірвання шлюбу присвоєно прізвище їй ОСОБА_6 , і вказана обставина підтверджується копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 ( а.с.11).

Сторони є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , 077200, НОМЕР_3 ( а.с.8-10).

Матеріали справи свідчать, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 01.02.2019 р. у справі № 280/1575/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 10.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах, складеним начальником Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління МЮ ( м. Київ) Желєзною Т.С., за виконавчим листом № 280/1575/18 від 01.02.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину: сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 01.10.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 199031,04 грн. з моменту відкриття виконавчого провадження за період з 10.10.2018 по вересень 2023 р. (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

З урахуванням вищезазначеної позиції Верховного Суду розмір пені за період з 10.10.2018 року по вересень 2023 (із розрахунку: кількість днів прострочення х сума заборгованості х 1%) станом на дату видачі довідки про розмір заборгованості, складає 1561673 грн 68 коп.

Разом з тим, відповідно до ст. 196 СК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 199031 грн., що є не більше 100 відсотків заборгованості.

Судом визнається належним та допустимим доказом розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 280/1575/18 від 01.02.2019, що складений, 19.10.2023 начальником Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління МЮ ( м. Київ) Желєзною Т.С., оскільки ставити під сумнів дані розрахунки об`єктивних причин немає.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Суд звертає увагу на те, що платник аліментів повинен довести, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19.

Відповідачем не надано належних доказів, які перешкоджали йому в повному обсязі сплачувати аліменти на утримання дітей.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з вищевикладених мотивів та доводів.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 180-183, 196 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 258, 263-268, 280 - 284, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 10 жовтня 2018 по вересень 2023 року в розмірі 199031 (сто дев`яносто дев`ять тисяч тридцять одну) гривню 04 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Коростишівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне рішення суду складено: 10.04.2024 р.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване в установленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Суддя В.В.Янчук