29.03.2024 Справа № 756/2007/24
Справа ун. № 756/2007/24
пр.№2/756/2107/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

при секретарі Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

встановив:

Позивачка звернулась до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Позов мотивовано тим, що між сторонами 15.06.2001року було зареєстровано шлюб. У зв`язку з тим, що з відповідачем тривалий проміжок часу не ведуть спільного господарства, мають різні характери, погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри рішенням суду шлюб було розірвано. Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До моменту розірвання шлюбу у 2023 році і після повномасштабного військового вторгнення рф на територію України, позивачка разом із дитиною переїхала на проживання до Німеччини. Позивач влаштувала до навчального закладу вказаної країни дитину, організувала весь побут в іншій країні в такій стресовій ситуації (яка була спричинена зміною країни проживання і війною). Зараз вона відвідує мовні курси, щоб можна було влаштуватися на роботу і нарешті заробляти гроші. Станом на теперішній час позивач роботи так і не знайшла, оскільки для цього їй треба вивчити німецьку мову, чим вона зараз і займається. Курси по вивченню мови та допомога доньці займає весь її час. Вирішити з відповідачем добровільне питання її утримання, хоча б до отримання нею роботи, не надало позитивного результату, так як відповідач відмовляється від своєї участі у її житті, та фінансовому її підтриманні, а тому вона вимушена просити задовольнити її позовні вимоги, на підставі ч. 4 ст. 76 Сімейного Кодексу України, так як рішення щодо відсутності потреби працювати на високооплачуваній роботі, за час шлюбу було прийнято з врахуванням народження дитини, необхідності ведення домашнього господарства, підтримання сімейного укладу та можливістю колишнього чоловіка закривати всі фінансові питання. Відповідач, її колишній чоловік, є працездатним з постійним місцем роботи. На даний момент відповідач аліменти нікому не сплачує. Отже, він має змогу сплачувати кошти на утримання дружини. В зв`язку з цим просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду.

Ухвалою суду від 16.02.2024року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

06.03.2024 представником відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позивачка не перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки відповідно до повідомлення соціальних служб Німеччини, позивачка отримує соціальну допомогу у розмірі 780,83 ЄВРО, що еквівалентно 31 467,45грн., у зв`язку з чим її дохід перевищує у десять разів прожитковий мінімум для працездатних осіб. Окрім того в провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 756/1762/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі частки з усіх видів його заробітку. Окрім того позивачка вказує, що проживає разом з донькою та весь час присвячує на ведення домашнього господарства та допомозі в навчанні доньки. Однак позивачка проживає в Нюрнберзі, а дочка навчається в Гамбурзі , що ставить під сумнів спільне проживання матері та дочки. Позивачка не надала жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу позивачці, та доказів, що позивачка саме потребує матеріальної допомоги.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Додав, що позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки коштів на придбання продуктів харчування, сплату комунальних послуг їй не вистачає через невисокий розмір допомоги. Вона проживає разом з повнолітньою донькою, яка на даний час є студенткою та не працює. Дійсно, відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив з підстав зазначених у відзиві та просив суд в позові відмовити.

Суд, з`ясувавши позицію представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11.08.2023р., що підтверджується копією рішення Оболонського районного суду м. Києва( а.с.11).

Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що на даний час ОСОБА_1 проживає в Німеччині та отримує соціальну допомогу у розмірі 780,83 ЄВРО, що підтверджується повідомлення соціальних служб Німеччини( а.с.29зворот).

Згідно ст.. 7 Закону України» Про державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2024 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить 2 361,00грн.

Як вбачається з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_2 за 2022 рік мав дохід в розмірі 14920,70грн.

Згідно ч.4 ст. 76 Сімейного кодексу України, якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу.

У правовій позиції Верховний суд (постанова від 13.04.2016 року справа № 6-3066цс15) зазначив, що за положеннями ч. 2 ст. 75 СК України право та утримання аліменти має той із подружжя, який потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або с інвалідом І, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Сам факт непрацездатності одного з подружжя не зумовлює виникнення у другого з подружжя обов`язку надання йому утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потреб матеріальної допомоги, якщо заробітна та, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач отримує соціальну допомогу у розмірі 780,83 ЄВРО, що еквівалентно 31 467,45грн., у зв`язку з чим її дохід перевищує у десять разів прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином позивачем не доведена та обставина, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, а також доказів тих обставин, що вона потребує матеріальної допомоги.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 75,77,79,80 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Луценко