Справа № 464/622/24
пр.№ 2/464/670/24
06.03.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:
головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.
при секретарі судових засідань БРИНОШ А.Я.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, завданої дорожньо транспортною пригодою,
Адвокат Терзі О.С. звернувся до суду в інтересах ТОВ «Маркс.Капітал» з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності та у відсутності позивача, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити, не заперечує про винесення заочного рішення, наслідки прийняття якого йому відомі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 01 лютого 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до судового розгляду на 19 лютого 2024 року.
Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року відкладено розгляд справи до 06 березня 2024, у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, представник позивача Терзі О.С. подав заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с.57). Відповідач не повідомив про причини неявки в судове засідання, у суду на день проведення засідання відсутня інформація про належне повідомлення ОСОБА_2 , оскільки рекомендоване повідомлення про вручення до суду не повернулось.
З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
По справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як вбачається з положень статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків. Визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальником страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.
Автомобіль марки Geely д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №208060313 у ПАТ «Страхова компанія «Ван-Клік» з 15 лютого 2022 року по 14 лютого 2023 року (а.с.44).
У відповідності до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_3 належить ДП «Львівський бронетанковий завод» (а.с.41зв).
З копії з витягів з наказів №585-К(п) від 31 жовтня 2022 року ДП «Львівського бронетанкового заводу» за ОСОБА_3 закріплена автомобільна техніка автомобіль марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.39зв-40).
Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
До матеріалів справи позивачем долучено протокол огляду транспортного засобу №0043171 від 14 грудня 2023 року, яким зафіксовані механічні пошкодження автомобіля марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_3 та долучено фототаблицю ушкоджень (а.с.20зв-21зв, 21зв-36зв), проведено ремонтну калькуляцію №0043171.12 від 19 грудня 2022 року (а.с.36зв-37).
Відповідно до підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
У відповідності до ст.1191 ЦК України та п.п.11,27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Нормою статті 1192 ЦК України передбачено, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Згідно абз.1 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, шкода, заподіяна особі і майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Статтею 509 ЦК України визначено що, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Як вбачається з договору про надання фінансових послуг факторингу від 01 січня 2020 року, укладеного між ТзОВ «Маркс.Капітал» та ПАТ «Страхова компанія «Ван-Клік» та додатковою угодою від 28 грудня 2020 року (а.с.16), останнє товариство передало ТОВ «Маркс.Капітал» права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до нього, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування (а.с.13зв-15). Крім того, між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПАТ «СК «Прем`єр Альянс» укладено додаткову угоду №5 до договору про надання фінансових послуг факторингу від 23 вересня 2022 року (а.с.17зв).
Протоколом річних загальних зборів акціонерів ПАТ «СК «Ван Клік» змінено найменування товариства на ПАТ «Страхова компанія «Прем`єр Альянс».
Статтею 514 Цивільного кодексу передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першої статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Стаття 137 ЦПК України закріплює наступні положення:
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
- за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження витрат за надання правничої допомоги представником позивача подано докази, а саме, договір про надання професійної правничої допомоги №23/2023-АБ від 04 грудня 2023 року(а.с.9-10), ордер від 10 січня 2024 року №1090805 (а.с.6), акт виконаних робіт від 26 січня 2024 року (а.с. 11).
Таким чином, зважаючи на складність справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт адвокатом, принципи співмірності, розумності та реальності витрат, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правничу допомогу підлягають до часткового задоволення, у розмірі 4000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, на підставі вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028 грн., враховуючи той факт, що судом позовні вимоги позивача задоволені повністю.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 139, 141, 263 265, 280 289 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» задоволити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК