Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2785/19
Провадження № 6/376/19/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Коваленка О.М.,

за участі секретаря Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку пред`явлення до виконання,

установив:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, посилаючись на те, що на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 09.06.2020, ухваленого у цивільній справі № 376/2785/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, видано виконавчі листи.

Оригінали виконавчих листів втрачені, їх місцезнаходження невідомо, заборгованість за кредитним договором не погашена, що підтверджується актом про втрату виконавчого листа від 08.02.2024.

Указане стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про розгляд питання щодо видачі дубліката виконавчого листа, поновлення строку пред`явлення до виконання, а тому розгляд заяви проводиться без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження без проведення судового засідання, що відповідає положенням ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суд установив, що на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 09.06.2020, ухваленого у цивільній справі № 376/2785/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, видано виконавчі листи.

З матеріалів справи вбачається, що у справі №376/2785/19 були видані виконавчі листи та особисто отриманні представником АТ КБ «Приват Банк» Назаренко М.В. 18.11.2020.

Оригінали виконавчих листів втрачені, їх місцезнаходження невідомо, заборгованість за кредитним договором не погашена, що підтверджується актом про втрату виконавчого листа від 08.02.2024.

Згідно з п. 1 ч. 17.4 Розділу ХІІІ ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Звернення до виконання судових рішень покладається на суд, що розглянув справу у першій інстанції. Вироки, рішення, ухвали та постанови суду звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справи до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання. Усе листування щодо звернення до виконання вироків, рішень, ухвал і постанов покладається на апарат суду.

У справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" зазначено, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. У контексті вищезазначеного, суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Отже, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 7, 260, 353, 433, п 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. 15 Закону України "Про виконаче провадження", суд

постановив:

Задовольнити заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку пред`явлення до виконання.

Видати дублікати виконавчих листів замість втрачених їх оригіналів, виданих на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 09.06.2020 щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, , рах. № НОМЕР_2 ) заборгованості у розмірі 122 470,92 гривень та судового збору у розмірі 1921,00 гривень.

Поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів у справі №376/2785/19 на виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 09.06.2020 щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, , рах. № НОМЕР_2 ) заборгованості у розмірі 122 470,92 гривень та судового збору у розмірі 1921,00 гривень.

З текстом ухвали можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Суддя О.М. Коваленко