Справа №443/661/24
Провадження №2/443/347/24
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11 квітня 2024 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І. дослідивши матеріали позовної заяви адвоката Петрівського Івана Миколайовича подану в інтересах ОСОБА_1 до Ходорівської міської територіальної громади Стрийського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Адвокат Петрівський Іван Миколайович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 1,90 умовних кадастрових гектарів на території Вибранівської сільської ради Стрийського (раніше Жидачівського) району Львівської області згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №070458/187, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 19.03.1997 р.№143 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 16.04.1997 р. за №162, у порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_2 .

Ознайомившись із позовною заявою, вважаю за необхідне повернути її з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Як видно із позовної заяви, у такій представник позивача зазначає, що оскільки позивач, яка є єдиним спадкоємцем, від спадщини після смерті сестри не відмовлялася, подала в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області, а отже фактично прийняла і вступила в управління спадковим майном, а саме земельною часткою (пай) розміром 1,90 умовних кадастрових гектарів на території Вибранівської сільської ради Стрийського району Львівської області.

Звернувшись до Жидачівської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачу було відмовлено у його видачі (постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій завідувача Жидачівської ДНК №184/02-31 від 19.06.2023 р), у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно.

При цьому, як вбачається із долученої представником позивача копії постанови завідувача Жидачівської ДНК №184/02-31 від 19.06.2023, то з такої видно, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті її двоюрідної сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.37).

Вищезгаданою постановою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом лише житловий будинок, тобто нотаріусом не було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку.

Положеннями глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5 передбачено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття.

Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Пунктами 4.16, 4.19 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1298 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Однак, як вбачається із матеріалів позовної заяви, то до такої не додано жодних доказів, які б свідчили про невизнання її права на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) розміром 1,90 умовних кадастрових гектарів на території Вибранівської сільської ради Стрийського (раніше Жидачівського) району Львівської області згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №070458/187, чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину саме на це майно, що свідчить про відсутність предмета спору.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи, що дії представника ОСОБА_1 адвоката Петрівського І.М. з подачі до суду позову за відсутності предмета спору, свідчать про зловживання представником позивача процесуальними правами, суд дійшов висновку про повернення цієї позовної заяви.

Керуючись ст. 44 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву адвоката Петрівського Івана Миколайовича подану в інтересах ОСОБА_1 до Ходорівської міської територіальної громади Стрийського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.І. Сливка