П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м. Київ

Справа №752/5010/23

Апеляційне провадження №22-ц/824/5627/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Машкевич К.В. 11 жовтня 2023 року у м. Київ, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У березні 2023 року представник позивача звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому з урахуванням уточнень, просив стягнути з відповідача на свою користь 48425,50 грн заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, 10000,00 грн витрат по оплаті за надання правової допомоги та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» забезпечує житлово-комунальними послугами квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04 вересня 2020 року.

При цьому, свої зобов`язання зі сплати наданих позивачем послуги відповідач виконує неналежно, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 31 січня 2021 року по 28 лютого 2023 року в сумі 48425,50 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 48425,50 грн, судовий збір в розмірі 2684,00 грн та витрати на правничу допомогу 4000,00 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» свої зобов`язання виконує у повному обсязі, а відповідач в порушення ст. ст. 525, 526 ЦК України несвоєчасно сплачує надані послуги, чим завдає позивачу значну матеріальну шкоду, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 48425,50 грн.

Зменшуючи суму судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що справа є малозначною, судові засідання у справі не призначались, позиція сторони позивача протягом розгляду справи не змінювалась, а тому суд вважав за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Не погодилась із зазначеним рішенням суду відповідач, нею подана апеляційна скарга, в якій вона вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідач вказує на те, що встановлені судом першої інстанції обставини, зокрема, укладення договору між ОСББ «ГАЛЕРА» та ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» 05 жовтня 2020 року про надання послуг з управляння багатоквартирним будинком, та виконання цього договору у вигляді забезпечення належної експлуатації будинку, вчасне проведення капітального і поточного його ремонту, якісне та своєчасне надання житлово-комунальних послуг не підтвердженні жодним доказом. Зазначає, що договір про надання послуг з управляння багатоквартирним будинком від 05 жовтня 2020 року відсутній в матеріалах справи. Також вказує на те, що в матеріалах справи відсутні і будь-які докази того, що ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» надає житлово-комунальні послуги власникам квартир у будинку АДРЕСА_2 .

Відповідач зазначає, що надана позивачем довідка про наявність у відповідача заборгованості, не є документом, що підтверджує факт надання послуг та не замінює розрахунок заборгованості, відповідно, матеріали справи не містять тарифів на управління, переліку послуг, що надаються управителем будинку, порядку їх надання та актів виконаних робіт, тощо. Таким чином, висновки суду про наявність у неї заборгованості та встановлення її розміру не містить обгрунтувань, розрахунків або інших допустимих доказів щодо строків виникнення та розміру боргу.

Оскільки позивачем не надано жодних доказів щодо того, що саме він є надавачем житлово-комунальних послуг, а також обгрунтувань пред`явлених до стягнення сум, не вказано складові заборгованості, не наведено порядку їх нарахування, та навіть не обгрунтовано, за які саме житлово-комунальні послуги така заборгованість нарахована, та навіть не обгрунтовано, що вимоги позивача є безпідставними, необгрунтованими та підлягають відхиленю.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати покласти на позивача.

Позивач правом на подання відзиву не скористався.

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що в березні 2023 року ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому посилалось на те, що відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 05 жовтня 2020 року ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» було обрано управляючою компанією для надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 , яке забезпечує належну його експлуатацію, вчасне проведення капітального і поточного ремонту, якісне і своєчасне надання житлово-комунальних послуг, зокрема, забезпечує житлово-комунальними послугами квартиру №6 , власником якої є ОСОБА_1 .

Однак, як зазначає позивач, відповідач оплату за житло та комунальні послуги не вносить, але фактично ними користується, що в свою чергу порушує діяльність позивача та позбавляє підприємство належним чином забезпечити належне утримання багатоквартирного будинку.

На підтвердження своїх вимог, позивачем до позовної заяви долучено такі докази:

виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС», з якої вбачається, що керівником товариства є Луценко В.В. , та товариство здійснює наступні види економічної діяльності: 81.10 комплексне обслуговування об`єктів; 41.20 будівництво житлових та нежитлових будівель; 43.21 електромонтажні роботи; 43.22 монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; час формування виписки 05.10.2020 /а.с. 7/;

довідку ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» від 09 березня 2023 року №06-09/03/23 про те, що ОСОБА_1 , власник квартири АДРЕСА_1 , за період з 31 січня 2021 року по 28 лютого 2023 року має заборгованість перед ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 48425, 50 грн, довідка підписана директором і містить печатку товариства /а.с. 10/;

копію договору купівлі-продажу від 04 вересня 2020 року, укладеного між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Дім мрій» та ОСОБА_1 , відповідно до якого продавець продав (передав), а покупець купив (прийняв) квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 /а.с. 14/.

Також судом встановлено, що згідно інформації наданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської РДА ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 з 22 травня 1972 року по теперішній час /а.с. 20/.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» свої зобов`язання виконує у повному обсязі, а відповідач в порушення ст. ст. 525, 526 ЦК України несвоєчасно сплачує надані послуги, чим завдає позивачу значну матеріальну шкоду, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 48425,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава.

За змістом ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею.

До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, зокрема, розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком .

Рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування («за», «проти», «утримався»), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики.

У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника).

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів ОСББ) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.

Як свідчить тлумачення ст. 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (тут і далі в редакції Закону, чинної на час виникнення спірних правовідносин) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Обов'язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у ст. 162 ЖК України.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Верховний Суд у Постанові від 28 квітня 2022 року у справі № 521/10766/18 вказав на те, що згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

З наведених обставин справи вбачається, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 04 вересня 2020 року.

Позивач, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог надав лише докази щодо права власності відповідача на квартиру АДРЕСА_1 ; реєстрації ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС», як юридичної особи із визначенням видів діяльності та складену ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» довідку із визначенням загальної суми боргу, без визначення конкретних послуг і їх вартості.

Однак, позивачем всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано доказів, які підтверджують надання ним послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 , зокрема, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 05 жовтня 2020 року, укладений між ОСББ «ГАЛЕРА» та ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС», на який посилається позивач у своїх позовних вимогах. А тому в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» дійсно надавало послуги щодо утримання будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема за період з 31 січня 2021 року по 28 лютого 2023 року.

Також в матеріалах справи відсутні відомості, зокрема рішення, тарифи тощо на підставі яких позивачем здійснювалось нарахування плати за послуги з управління будинком АДРЕСА_2 .

Надана позивачем довідка від 09 березня 2023 року №06-09/03/23 відповідно до якої у відповідача, як власника квартири АДРЕСА_1 наявна заборгованість перед ТОВ «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 48425, 50 грн за період з 31 січня 2021 року по 28 лютого 2023 року, не є належним розрахунком заборгованості, оскільки не містить складових такої заборгованості. Позивачем також не надано доказів на підтвердження заявленої до стягнення суми, та не наведено порядку нарахування такої заборгованості.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача знайшли своє підтвердження, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судовий розгляд був ініційований позивачем, яким обов`язок доведення вказаних обставин належним чином не виконаний, а доказування в силу ч.6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватись на припущеннях, відповідно і рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Обґрунтованим є рішення ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 5 ст. 263 ЦПК України).

Вказане у свою чергу, дає підстави апеляційному суду для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Виходячи з положень ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, то відсутні підстави для компенсації позивачеві понесених ним витрат, натомість наявні підстави для компенсації відповідачеві за рахунок позивача понесених нею витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4026,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4026,00 грн.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТИХА ГАВАНЬ СЕРВІС» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Фрометівська, 2 корпус 5, поштова адреса: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27 офіс 1).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 ).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.В. Соколова

Судді М.В. Мережко

Н.В. Поліщук