Єдиний унікальний номер 305/1847/23
Провадження по справі 2/305/57/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Дочинця С.І., при секретарі Пучиній Я.І., представника позивача Самар В.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з кінця осені 2000 року у позивачки з відповідачем ОСОБА_2 були стосунки, від яких народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В свідоцтві про народження дітей відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Перший раз сторони одружилися 02.10.2002 року та згодом 23.05.2003 року шлюб між ними було розірвано. Пізніше, 11.07.2023 року сторони знову одружилися. Відповідач є батьком вищезазначених дітей, однак внести зміни в актовий запис про народження дітей не має змоги. Після народження дітей відповідач постійно спілкується з ними та проводить час, цікавиться їх особистим життям. Позивачка вважає, що для повного та гармонійного розвитку дітей, вони мають зростати під опікою та вихованням рідного батька. А тому просить визнати громадянина ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та зобов`язати Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав пояснення, зміст яких зводиться до наступного. Позивач з відповідачем мали відносини з 2000 року, від яких у них народились діти - син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_7 . На той момент сторони не були одружені, а тому відомості про батька дітей були записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. На разі виникла необхідність визнання батьківства відповідачем. Позивач зверталась до органів ДРАЦС, однак їй було відмовлено та запропоновано звернутись до адвоката. В даний час відповідач знаходиться в зоні бойових дій в м. Лиман, а тому не має можливості особисто звернулась до відповідних органів. Однак, у матеріалах справи є відзив відповідача, в якому він визнає своє батьківство та просить задовольнити позов. У зв`язку з чим представник позивача також просить задовольнити позовні вимоги та визнати ОСОБА_2 батьком дітей - ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання електронного повідомлення про виклик на номер телефону, вказаний у матеріалах справи. У судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлена належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет. У судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та надані докази, встановив наступні обставини справи.

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.07.2023 року, виданого Томашпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04.05.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарськ Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 02.10.2002 року, виданого виконкомом Жолоб`янської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 02.10.2002 року у Жолоб`янській сільській ради Томашпільського району Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №2. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 23.05.2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стан Шахтарського міського управління юстиції Донецької області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 розірвано.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 11.07.2023 року, виданого Томашпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 11 липня 2023 року у Томашпільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 85.

Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до довідки від 29.10.2014 року №0521/000049, ОСОБА_1 та її неповнолітні діти взяті на облік як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Як вбачається з копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 18.02.2023 року №11 до списків особового складу частини призначено солдата ОСОБА_2 .

Згідно копії довідки від 03.03.2023 року №230, солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_6 від 18.02.2023 року.

Відповідно до копії довідок від 29.10.2014 року №521-35, №521-, №521- ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи.

Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги, суд керується наступними положеннями законодавства.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою - частина 1 ст.135 СК України.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на момент народження дітей не перебували у зареєстрованому шлюбі. При реєстрації дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відомості про батька у Книзі реєстрації народжень були записані зі слів позивача, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, а саме в графі «батько» зазначено ОСОБА_8 .

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

У постанові від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц, провадження №61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів,висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Отже, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства»

Матеріали справи не містять доказів щодо спорідненості ОСОБА_2 та дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Висновок судово-генетичноїї експертизи відсутній.

Разом з тим, клопотання, в порядку ст.103 ЦПК України, про проведення судово-генетичної експертизи за ухвалою суду сторони не подавали. Всі інші докази, долучені позивачем, не підтверджують та не можуть бути підставою для встановлення батьківства.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки останнім не надано жодних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог,

Разом з цим, пунктом 2.13.4. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі заява про визнання батьківства.

Отже, суд роз`яснює сторонам право урегулювання вказаних відносин в позасудовому порядку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись ст.2,4, 12, 13, 141, 178, 263-265, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: м. Рахів, вул. Івана Франка, №5 Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області Дочинець С.І.