Справа № 308/5323/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування на утриманні, де інша особа: служба у справах дітей Ужгородської міської ради

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту перебування на утриманні, де інша особа: служба у справах дітей Ужгородської міської ради.

Дослідивши матеріали заяви суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п.5 ч.2 до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст.. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Згідно ст. 318 ЦПК України, при зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту , заявник має зазначити який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт а також докази, що підтверджують факт.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим для справ окремого провадження. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду із вказаною заявою, заявник просить суд:

«Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, що ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківсього міського управління юстиції (Серія НОМЕР_1 ), перебувала на утриманні свого вітчима ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Мотивуючи заяву, представник вказує на те, що:

16 березня 2016 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області складено відповідний актовий запис №31.

Чоловік Заявника, - ОСОБА_4 проходив військову службу на посаді водія у ІНФОРМАЦІЯ_5 військової частини НОМЕР_2 , мав звання старшого солдата. 19.10.2023 року ОСОБА_4 та нажаль загинув у ході виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом України в районі населеного пункту Авдіївка, Покровського району, Донецької області. Причина смерті за Довідкою №6890 від 21.10.2023 року є вибухова травма внаслідок військових дій.

Разом із подружжям, окрім їх спільної доньки: ОСОБА_5 , проживала та знаходилась на утриманні ОСОБА_4 дитина Заявника - ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківсього міського управління юстиції (Серія НОМЕР_1 ), про що складено відповідний актовий запис №50.

Представник зазначає, що метою встановлення факту перебування ОСОБА_3 на утриманні загиблого ОСОБА_4 є вирішення питання щодо отримання соціального захисту членів сімей загиблих захисників України відповідно до законодавства.

У заяві вказано на те, що у січні 2024 року заявник разом з доньками звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання одноразової грошової допомоги від держави в разі загибелі військовослужбовця, оформлення пенсій та інших соціальних виплат, однак у наданні таких допомог та соціальних виплат саме ОСОБА_3 було усній формі відмовлено, оскільки остання не є рідною донькою ОСОБА_1 . Натомість посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 порадило заявнику встановити звернутися в суд для встановлення факту перебування ОСОБА_3 на утриманні вітчима - ОСОБА_4 .

Разом із тим, на підтвердження того, що у січні 2024 року Заявник разом з доньками звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання одноразової грошової допомоги від держави в разі загибелі військовослужбовця, оформлення пенсій та інших соціальних виплат, до матеріалів позовної зави не додано.

Окрім того, матеріал справи не містять і відмови у задоволенні такого звернення, а саме, що заявнику відмовлено у задоволенні такого клопотання.

Таким чином відсутнє власне підтвердження того, що в позасудовому порядку врегулювати питання що порушуються вданій заяві не надається за можливе вирішити.

Заявником не надано доказів того, що саме встановлення вказано факту, є передумою для настання певних юридичних наслідків для заявника та членів її сім`ї. Заявником не конкретизовано зазначену ним мету щодо можливості офіційного підтвердження такого постійного догляду у випадках, визначених чинним законодавством України, зокрема необхідності такого, та якими саме нормами законодавства це передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України, усправах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Зі змісту заяви вбачається, що заявником не вказано в якості заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 до якого як вказує заявник вона зверталася для отримання одноразової грошової допомоги від держави у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, оформлення пенсій та інших соціальних виплат, та у наданні таких допомог та соціальних виплат саме ОСОБА_3 було в усній формі відмовлено.

Також слід звернути увагу на те, що заява про встановлення факту подана через систему «Електронний суд».

Відповідно до ч.1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Проте заявником таких доказів в додатку до заяви про встановлення факту не додано.

Таким чином, з огляду на наведене, вважаю, що наявність вказаних недоліків позбавляє суд можливості провести підготовку справи до розгляду, призначити її та вирішити у відповідності до Закону. Підстав для звільнення від доказування судом не встановлено.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Враховуючи викладене, заявник має додатково обґрунтувати підстави звернення до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту постійного догляду.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а заявнику надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст.185, 260, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування на утриманні, де інша особа: служба у справах дітей Ужгородської міської ради,- залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали. Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош