Справа № 569/2089/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Теслав А.В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між матір`ю та сином.

Вимоги позову мотивує тим, що прізвище « ОСОБА_6 » отримала від чоловіка уклавши шлюб. Свідоцтво про укладення шлюбу було видане на російській мові із зазначенням російськомовного варіанту «Красник». У подальшому при видачі паспорту громадянина України на прізвище « ОСОБА_6 », замість « ОСОБА_6 », всупереч правилам української граматики. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син позивача ОСОБА_5 , свідоцтво про народження якого також було видано на російській мові, однак у паспорті громадянина України його прізвище було зазначена « ОСОБА_6 ». 16.01.2023 ОСОБА_5 згинув виконуючи бойові завдання в лавах ЗСУ. Після смерті сина у позивача виникло право на пенсію по втраті годувальника, однак виникли перепони через відмінність у написанні прізвищ.

Ухвалою суду від 01.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 07.03.2024 замінено неналежного відповідача у справі на ОСОБА_2 .

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечила щодо задоволення позову, зазначила, що її чоловік - померлий ОСОБА_5 є сином ОСОБА_1 .

Допитані в судовому засіданні в якості свідківОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду пояснили, що ОСОБА_1 є матір"ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши сторін, свідків, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або спорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку, що такими підтверджується те, ОСОБА_1 1951 р.н., є матір`ю ОСОБА_5 1981 р.н.

Судом досліджено паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4)

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серія НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 31.01.2023 Сарненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

18 січня 2024 року Велика Палата Верховного Суду у справі 560/17953/21 відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц, вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду у наведеній вище постанові зауважує, що вона відступає не від постанов у конкретних справах, а від висновку щодо застосування норм права при визначенні предметної юрисдикції спорів.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, є суд цивільної юрисдикції.

Також Велика Палата Верховного Суду підкреслила, що неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі наявних письмових доказів судом встановлено, що розбіжність у написанні прізвищ у документах, зокрема, паспорті ОСОБА_1 паспорті ОСОБА_5 та його свідоцтві про народження, виникли внаслідок перекладу на українську мову.

Така розбіжність не викликає жодного сумніву у їх родинних відносинах, а тому суд вважає, що позов слід задоволити.

Таким чином, так як позивачка довела ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх позовних вимог, то позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11-13,81,141,258-260,263-265,353,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносинзадовольнити.

Встановити факт родинних відноси, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя І.О.Гордійчук