РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3365/23

провадження у справі № 2/0285/14/24

28 березня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………….......Літвин О. О.,

секретаря…………………………....Клечковської М. М.,

з участю:

представника позивача..................... Щербини Л. А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції

за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 ,

поданого його представником адвокатом Щербиною Лілією Анатоліївною,

до ОСОБА_3

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокатом у травні 2023 року було подано позов, в якому вона просила стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 320221 грн та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, і всі судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що у лютому 2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі по тексту - автомобіль Renault), під керуванням позивача ОСОБА_2 , та Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі по тексту - автомобіль Hyundai), під керуванням відповідача ОСОБА_3 , внаслідок якої належний позивачу автомобіль отримав технічні пошкодження. Вказана ДТП сталася через порушення правил дорожнього руху відповідачем.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Hyundai була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «НАСК «Оранта» (далі за текстом - СК Оранта), то позивач отримав від останньої страхове відшкодування у розмірі 120502 грн за полісом страхування. Однак, решту суму збитків, не відшкодовану на дату подання позову, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Також у зв`язку з ДТП позивач зазнав душевних страждань та йому завдано діями ОСОБА_3 моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 50000 грн і яку просить також стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 23.12.2024, за клопотанням представника відповідача до участі в розгляді справи, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено СК Оранта.

Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідачем у листопаді 2023 року було укладено договір з адвокатом на представництво його інтересів у даній справі (а.с.133, 135), однак у лютому 2024 року він був розірваний (а.с.183) при цьому позицію щодо позовних вимог ні сам ОСОБА_3 , ні його адвокат не висловили, жодних заперечень чи відзиву не подали.

Представник ІІІ особи страхової компанії 15.03.2024 надіслав письмові пояснення, згідно яких 09.02.2022 між ОСОБА_4 та СК Оранта було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних (поліс №АТ/2054865), згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Hyundai. 09.02.2023 до товариства звернувся ОСОБА_2 щодо отримання страхового відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП за участі даного транспортного засобу. Страхова компанія провела огляд та здійснила виплату страхового відшкодування з врахуванням фізичного зносу автомобіля Renault в сумі 120502 грн. Розгляд справи просили проводити без їх участі.

Заслухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 06.02.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля Renault, під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Hyundai, під керуванням відповідача ОСОБА_3 , який не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з автомобілем Renault. Учасникам події було завдано матеріальної шкоди.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.2023 у справі №285/986/23 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Постанова суду є чинною та 07.03.2023 набрала законної сили.

З огляду на наведене, вина відповідача у вчиненні ДТП та заподіянні шкоди встановлена.

Згідно звіту №04.02.2023, складеного оцінювачем ОСОБА_5 , ринкова вартість на момент пошкодження автомобіля Renault становить 436723 грн, вартість відновлюваного ремонту - 538207,10 грн , вартість матеріального збитку, нанесеного власнику, - 436723 грн.

Позивач у лютому 2023 року звернувся до СК Оранта з заявою про виплату страхового відшкодування щодо події ДТП і вона у березні 2023 року виплатила йому 120502 грн з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу на день страхового випадку та франшизи.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі.

За загальним принципом, відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст.1 Закону України «Про страхування»).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування. До останньої належить обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ст.999 ЦК).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст.7 Закону «Про страхування», до яких відноситься страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує Закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту - Закон), згідно зі ст.3 якого обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, окрім іншого, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.5 Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону). Таким чином, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст.1187 ЦК України).

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Змагальність сторін і диспозитивність цивільного судочинства є одними з основних засад (принципів) останнього (ст.12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони і знівельовує можливість суду втручатися у їх взаємовідносини.

У даній справі встановлено, що страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб виплачено страховою компанією завдавача шкоди в межах ліміту її відповідальності (яка становить 130000 грн). Разом з тим, загальний розмір заподіяної майнової шкоди складає 436723 грн.

За відсутності будь-яких заперечень проти позову з боку відповідача, суд дійшов висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість заявлених вимог про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в частині виплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а тому підлягає задоволенню.

Відшкодування моральної шкоди (втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних особі) у спірних правовідносинах регулюється ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, розмір якої визначається в межах заявлених вимог, залежно від характеру заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань... в кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин.

Обґрунтовуючи завдану відповідачем моральну шкоду позивач у своєму позові вказував про глибину душевних переживань, викликаних значним погіршенням матеріального стану та необхідністю захищати свої права в судовому порядку.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним та не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Одним із завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Безумовно, позивач поніс душевні переживання внаслідок пошкодження його транспортного засобу, був певним чином порушений його звичайний спосіб життя, для відновлення якого знадобились додаткові зусилля.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності, справедливості та виваженості; бере до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення; глибину страждань позивача; відсутність будь-якого відшкодування зі сторони винної особи (відповідача) - і погоджується із сумою, зазначеною в позові в розмірі 50000 грн, що не буде надмірним в українському суспільстві та є адекватним тим стражданням, яких зазнав позивач.

Таким чином, позовні вимоги, зважаючи на їх обґрунтованість, підлягають задоволенню.

У позовних вимогах позивач просив стягнути з відповідача усі понесені ним судові витрати, які відповідно до ст.133 ЦПК України складаються з судового збору та, окрім інших, витрат на професійну правничу допомогу.

Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та адвокатом Щербиною Л. А. 28.03.2023 укладено договір про надання правової допомоги, надано квитанцію про сплату 18500 грн за вказаним договором.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 06.07.2015 у справі «Заїченко проти України»).

Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на іншу сторону покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів.

Таким чином, враховуючи норми ЦПК та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем факт надання адвокатом професійної правничої допомоги у цій справі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: на професійну правничу допомогу у розмірі 18500 грн та судовий збір, сплачений ним при подачі позову, в сумі 3625,60 грн.

Керуючись статтями 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 320221 грн і моральну шкоду в розмірі 50 000 грн, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судові витрати на загальну суму 22125,60 грн.

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення або з дня його складення, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи (ст.ст.352, 354 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду (ст.273 ЦПК України).

Дата виготовлення повного тексту рішення - 02.04.2024.

Головуюча суддя ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин