Номер провадження: 22-ц/813/3417/24
Головуючий у першій інстанції Павлик І.А.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
08.04.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,
учасники справи:
позивач Обслуговуючий кооператив «Граф»
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2023 року,
за позовом Обслуговуючого кооперативу «Граф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2022 року Обслуговуючий кооператив «Граф» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги, в обґрунтування якої зазначив, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 15 листопада 2023 року позов Обслуговуючого кооперативу «Граф» до ОСОБА_1 про про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги задовольнив.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Граф» 2481 грн витрат по сплаті судового збору.
У відшкодуванні витрат на правову допомогу адвоката відмовив.
Оскільки позивачем не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та квитанції про сплату ОК «Граф» суд першої інстанції відмовив у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки аргументам відповідача. Зазначає, що після створення ОСББ «Граф» багатоквартирний будинок будинку АДРЕСА_2 прийнятий на баланс саме у ОСББ «Граф», а не у ОК «Граф». Таким чином, право на стягнення комунальних послуг на користь ОСББ «Граф» мало місце у період з 14.07.2020 року до 20.11.2020 року.
Зауважує про те, що у договорі про управління на який посилається позивач відсутня істотна умова договору - ціна послуг. Також вважає не доведеними обставини надання послуг позивачем.
Позивачем не надано документів, що б підтверджували право ТОВ «Ханбер», яке є забудовником вказаного будинку, на стягнення комунальних платежів з власників житлових та нежитлових приміщень у вказаному будинку. Не надано жодних договорів із постачальниками комунальних послуг.
ОСОБА_1 не є членом ОК «Граф», у зв`язку із чим у нього не могло виникнути жодних зобов`язань по сплаті членських внесків в обслуговуючий кооператив, разом з тим, у відповідача відсутня заборгованість по сплаті комунальних платежів.
(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.12.2023 року позивачу, роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, проте відзиву не надходило.
Позивач копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав 13.12.2023 року та 08.12.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
Представник скаржника копію ухвали про відкриття провадження отримав 13.12.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Із тексту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу відповідачем не оскаржується, тому рішення суду в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку № 12 від 24 жовтня 2008 року.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до п. 6, 13 ст. 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ст.1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та відповідний обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Згідно зі ст. ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг покладається на власника квартири.
ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № довідки 298121321 від 06.02.2022 року.
Між сторонами склалися відносини щодо забезпечення надання житлово-комунальних послуг та здійснення споживачем оплати за отримані послуги.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що 01 листопада 2019 року ОК «Граф» та ТОВ «Ханбер» підписали акт прийому-передачі житлового комплексу з балансу на баланс (в управління) відповідно до якого ТОВ «Ханбер» передало, а ОК «Граф» прийняло на власний баланс (в управління) завершений будівництвом об`єкт житловий комплекс розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до п. 3.1 Статуту ОК «Граф», затвердженого рішенням загальних зборів членів ОК «Граф», оформленим протоколом № 09-30/20 від 30.09.2020 року кооператив створений для обслуговування своїх членів на засадах взаємодопомоги та економічного співробітництва. Метою діяльності кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб його членів та асоційованих членів.
20 листопада 2020 року між ОСББ «Граф» та ОК «Граф» (управитель) укладено договір про надання послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування.
Пунктом 1 вказаного договору визначено, що ОК «Граф» зобов`язується надати ОСББ «Граф» послугу з управління та обслуговування багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСББ «Граф» зобов`язується передати ОК «Граф» будинок для управління та обслуговування згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.
Кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителю надані послуги в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. У разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу сплачувати пеню в розмірі, встановленим цим договором (п. 7 договору).
В свою чергу управитель має право вимагати від співвласників оплату наданої послуги в порядку, розмірі, внеску на утримання багатоквартирного житлового будинку та у строки, встановлені рішенням управителя (п. 8 договору).
З листа ОК «Граф» мешканцям житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , убачається, що станом на 01 вересня 2021 року існує загальна заборгованість по сплаті за надані послуги перед ОК «Граф» в сумі 2330694,68 грн. Повідомлено про припинення надання послуг з обслуговування житлового будинку у зв`язку з відсутністю грошових коштів, необхідних для належного утримання будинку та наявної заборгованості по сплаті за надані послуги. Зауважено про необхідність в термін до 30 вересня 2021 року здійснити оплату заборгованості за надані послуги в повному обсязі. У разі не сплати заборгованості в зазначені терміни та ігнорування повідомлення, ОК «Граф» буде вимушене звернутися до суду для стягнення суми заборгованості в примусовому порядку.
10 вересня 2021 року між ОК «Граф» та ОСББ «Граф» укладено угоду про розірвання договору про надання послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування від 20 листопада 2020 року.
Зазначений розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, власного розрахунку, або доказів на його спростування, чи проведення їх за невідповідними тарифами не надано.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині відсутності підстав для стягнення оплати за житлово-комунальні послугу саме ОК «Граф» у період з 14.07.2020 року до 20.11.2020 року.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону (ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Враховуючи виникнення у об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граф» прав з дня державної реєстрації та за відсутності законодавчо встановленого обов`язку прийняття об`єднанням рішення про передачу йому функцій з управління будинком та про прийняття будинку на баланс від попереднього балансоутримувача чи управителя та зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів наявності повноважень ОК «Граф» з дня державної реєстрації ОСББ «Граф» - 14.07.2020 року на здійснення управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 , підстави для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за внесок на УБПТ, охорону та вивезення побутових відходів у період з 14.07.2020 року по 20.11.2020 року укладення договору між ОСББ «Граф» та ОК «Граф» про надання послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування, відсутні.
За період з 01.11.2019 року по 31.08.2021 року відповідачем оплата внесків на УБПТ, охорону та вивезення побутових відходів не вносилась, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Відповідачем в свою чергу вказані обставини не спростовані, доказів оплати, зокрема квитанцій, чеків тощо не надано.
Окрім того, відповідачем на виконання обов`язку, встановленого ст. 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом доказів на підтвердження факту не виконання, чи неналежного виконання ОК «Граф» своїх зобов`язань щодо управління будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , надання послуг з охорони та вивезення побутових відходів не надано.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності заборгованості відповідача перед ОК «Граф», з огляду таке.
З наданої відповідачем довідки ОСББ «Граф» № 7 від 10.11.2022 року, згідно якої заборгованість ОСОБА_1 по сплаті житлово-комунальних послуг та внескам у ОСББ «Граф», станом на 10.11.2022 року відсутня.
Проте, предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, що виникли у ОСОБА_1 перед ОК «Граф», а не ОСББ «Граф», тому вказана довідка не є належним доказом на підтвердження обставин відсутності заборгованості перед позивачем.
Доводи відповідача про те, що у нього відсутній обов`язок зі сплати членських внесків в ОК «Граф» також не заслуговують на увагу, оскільки позивачем вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 членських внесків ОК «Граф» не заявлено.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач також посилаючись на положення ч. 2 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», відповідно до якої вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем, та зазначає, що у договорі на який посилається позивач відсутня істотна умова договору - ціна послуги.
В цій частині апеляційний суд звертає увагу на те, що положеннями договору про надання послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування від 20 листопада 2020 року, укладеного між ОСББ «Граф» та ОК «Граф» (управитель), визначено, що розмір щорічного внеску на утримання будинку та прибудинкової території та додаткові послуги встановлюються за рішенням управителя.
Протоколами загальних зборів членів ОК «Граф» № 10-06/20 від 06.10.2020 року, № 11-01/20 від 01.11.2020 року, № 12-03/20 від 03.12.2020 року, № 01-2021 від 05.01.2021 року, № 02-2021 від 03.02.2021 року, № 03-2021 від 04.03.2021 року, № 04-2021 від 05.03.2021 року, № 05-2021 від 06.04.2021 року, № 06-2021 від 04.05.2021 року, № 07-2021 від 04.06.2021 року затверджені розміри внесків на оплату житлово комунальних послуг, зокрема і на утримання будинку та прибудинкової території, охорону та системи контролю доступу, вивіз сміття тощо.
Враховуючи викладене, доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими, оскільки умовами договору про надання послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування від 20 листопада 2020 року, укладеного між ОСББ «Граф» та ОК «Граф» визначено покладення обов`язку щодо встановлення розміру внеску на утримання будинку та прибудинкової території та додаткові послуги встановлюються за рішенням управителя.
Щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 16.12.2015 року у справі № 6-2023цс15, а також аналогічного правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року по справі № 712/8916/17, встановлено, що за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.
Оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, тому останній, на вимогу позивача, зобов`язаний сплатити інфляційні втрати та 3 % річних від простроченої суми.
Однак, позивач здійснюючи розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат не врахував, що при щомісячних зобов`язаннях стягнення проводиться по кожному щомісячному зобов`язанню, суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув.
Враховуючи викладене, загальний розмір 3 % річних по щомісячних зобов`язаннях ОСОБА_1 за період з 01.11.2019 року по 14.07.2020 року та з 20.11.2020 року по 31.08.2021 року становить 520 грн, виходячи з наступного розрахунку: розмір щомісячної заборгованості грн х 3% : 365 днів х кількість днів з часу нарахування заборгованості за кожен місяць по 31.08.2021 року.
Загальний розмір 3 % річних по щомісячних зобов`язаннях ОСОБА_1 за період з 01.11.2019 року по 14.07.2020 року та з 20.11.2020 року по 31.08.2021 року становить 1119,21 грн, виходячи з наступного розрахунку: розмір щомісячної заборгованості х сукупний індекс інфляції за період з часу нарахування заборгованості за кожен місяць по 31.08.2021 року : 100% - розмір щомісячної заборгованості.
Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Щодо судових витрат
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 439 від 11.11.2022 року.
Оскільки позовна заява підлягає задоволенню частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1791,26 грн.
За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 3721,50 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № СВ08013415/1 від 05.12.2023 року.
Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1034,61 грн за подання апеляційної скарги.
Положеннями ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Враховуючи викладене з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Граф» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 756,65 грн.
Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2023 року в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу «Граф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Обслуговуючого кооперативу «Граф», , заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 21527,41 грн, 3 % річних 520 грн, інфляційні витрати - 1119,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Обслуговуючого кооперативу «Граф», судовий збір в сумі 756,65 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

Н.В. Стахова