Справа № 405/3975/22
Провадження №6/405/442/23
У Х В А Л А

08 січня 2024 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування та визнання судового наказу від 29 серпня 2022 року по цивільній справі 405/3975/22 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник ОСОБА_1 14 листопада 2023 року звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з заявою, в якій просить:

поновити йому ( ОСОБА_1 ) строк на оскарження судового наказу № 405/3975/22 про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки про існування судового наказу дізнався 06.11.2023 року;

скасувати та визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ № 405/3975/22 виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда 29.08.2022 року про стягнення з нього ( ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу).

При цьому суд зауважує, що порядок, форма і зміст заяви боржника про скасування судового наказу, строки подання заяви визначені ст. 170 ЦПК України, порядок подання та розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, шо не підлягає виконанню визначенні ст. ст. 173, 432 Розділу VІ ЦПК України

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи № 405/3975/22, суд вважає, що заява про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу не підлягає задоволенню, а заява про скасування судового наказу, визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, підлягає поверненню заявнику без розгляду, виходячи з наступного.

Зокрема, з матеріалів цивільної справи № 405/3975/22 судом встановлено, що судовим наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 серпня 2022 року по справі № 405/3975/22, провадження 2-н/405/340/22 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу, - стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 09 серпня 2022 року і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ніхто з батьків не звернеться до суду з заявою про визначення розміру аліментів на іншу дитину, стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 травня 2031 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як передбачено пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину-однієї чверті, на двох дітей-однієї третини, на трьох і більше дітей-половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства(материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною 1 статті 170 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу (тобто, крім випадків видачі судового наказу за вимогами про стягнення аліментів).

Згідно з вимогами ч.7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу (стягнення аліментів на утримання дитини), боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Таким чином, нормами ЦПК України встановлено, що у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів, він скасуванню не підлягає, проте, боржник має право звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, визначених судом, або із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 160 ЦПК України судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

На підставі частини 2 вказаної вище статті суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як випливає із змісту листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 01 липня 2015 року, наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав відносять випадки відсутності зобов`язання боржника через його припинення, добровільне виконання боржником обов`язку поза межами виконавчого провадження, зарахуванням зобов`язання за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання зобов`язання.

Процесуальними ж підставами будуть обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що згідно з п. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Поряд з цим, заявником до заяви про визнання судового наказу від 29 серпня 2022 року по цивільній справі 405/3975/22 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, таким, що не підлягає виконанню, - не надано доказів направлення стягувачу зазначеної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що у разі видачі судом судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей в порядку п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, він набирає законної сили у день його видачі, та в порядку ст. 170 ЦПК України, у боржника відсутнє право на звернення до суду з заявою про скасування судового наказу, який видано відповідно до п.п. 4,5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а так само заявником не надано доказів надіслання стягувачу копії заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, наявні підстави для повернення без розгляду заяви про скасування та визнання судового наказу від 29 серпня 2022 року по цивільній справі 405/3975/22 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, таким, що не підлягає виконанню, роз`яснивши при цьому заявнику його право на звернення до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, або визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в порядку ст. 432 ЦПК України, а також з позовом в порядку позовного провадження про зменшення розміру аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 170-171, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про скасування та визнання судового наказу від 29 серпня 2022 року по цивільній справі 405/3975/22 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, таким, що не підлягає виконанню, разом з доданими до заяви документами повернути заявнику без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова