ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/1899/22

провадження № 22-ц/4809/347/24

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Голованя А.М., Дуковського О.Л.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2023 року (суддя Мохонько В.В.) у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яременко Анастасії Сергіївни, боржник: ОСОБА_2 , -

встановив:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі зазначеною скаргою, мотивуючи її тим, що постановою державного виконавця Фортечного ВДВС у м. Кропивницького Яременко А.С. від 31.03.2023 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 за виконавчим листом № 404/18/99/22, виданим 29.03.2023 Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Вказала, що стягнення державним виконавцем за виконавчим листом проводилось не повному обсязі, тому нею було подано заяву з проханням зробити перерахунок заборгованості з урахуванням відомостей про доходи, що наявні в ДПС України. Однак за результатами звернення їй надано відповідь про відмову в проведенні перерахунку, у зв`язку з належним відрахуванням коштів із заробітку боржника, з урахуванням середнього заробітку по місцевості, оскільки він є фізичною особою-підприємцем на спрощеній системі оподаткування.

В подальшому вона звернулась зі скаргами на бездіяльність державного виконавця до керівника Фортечного ВДВС в м. Кропивницькому Чубари Л.В., та отримала відповідь про відмову у задоволенні скарги, а також до Міністерства юстиції України, однак після реєстрації скарги Департаментом державної виконавчої служби була перенаправлена для розгляду до Управління забезпечення примусового виконання рішень Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) та отримала відповідь аналогічну попереднім.

Вважає, що маючи інформацію про те, що боржник є фізичної особою-підприємцем на спрощеній системі оподаткування, державний виконавець з метою дотримання прав дітей на належне матеріальне забезпечення має обраховувати розмір аліментів, виходячи не з розміру середньої заробітної плати по регіону, а фактичного доходу божника.

Посилаючись на ці обставини, скаржник просила визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому Яременко А.С. щодо нездійснення перерахунку заборгованості за виконавчим листом № 404/1899/22 виданим 23.09.2023 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей, виходячи з фактичних доходів божника, зазначених у податковій декларації платника єдиного податку та зобов`язати державного виконавця Яременко Анастасію Сергіївну здійснити перерахунок суми заборгованості ОСОБА_2 за виконавчим листом № 404/1899/22, виданого 29.03.2023 року Кіровським районним суду м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей, виходячи з фактичних доходів боржника, зазначених у податковій декларації платника єдиного податку та вчинити дії по стягненню заборгованості.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2023 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що з наданої суду копії виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 судом встановлено, що 31.03.2023 року державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яременко А. С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №404/1899/22 виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда на стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 часки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21.04.2022 р. і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а потім продовжувати стягнення в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яременко А. С. від 31.03.2023 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

12.05.2023 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в сумі 47 972,33 грн., які розподілено таким чином: 47 90,33 грн. заборгованість по аліментам та 69 грн. - витрати виконавчого провадження.

ОСОБА_2 30.05.2023 року до матеріалів виконавчого провадження долучено податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи - підприємця.

Встановивши дані обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з того, що боржник є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, тому має сплачувати аліменти виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Апеляційний суд погоджується з тим висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Тобто, з метою забезпечення реального виконання судового рішення та ефективного захисту порушених прав, ЦПК України передбачає спеціальні форми реагування, зокрема розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України визначено порядок судового контролю за виконанням судових рішень в цивільних справах.

Так, статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України (статті 447 ЦПК України) пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

Відповідно до вимог статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність державного виконавця щодо нездійснення перерахунку заборгованості по аліментам, виходячи з фактичних доходів боржника, зазначених у податковій декларації платника єдиного податку.

Частиною третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини першої статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Згідно з частиною другою статті 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Тобто, у частині другій статті 195 СК України визначено: заборгованість за аліментами платника аліментів, який або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Поняття «середня заробітна плата для даної місцевості» є макроекономічним показником, який як і інші макроекономічні показники, збирається та складається Державною службою статистики України і використовується, у тому числі, при проведенні грошово-кредитної політики та аналізу фінансової стабільності. Макроекономічні показники розраховуються за допомогою системи національних рахунків як комплексу взаємопов`язаних балансових таблиць, показники яких призначені для визначення розміру доходу, споживання, накопичення і величини капітальних витрат. Середня заробітна плата для даної місцевості як макроекономічний показник обчислюється як середнє арифметичне значення заробітних плат певної групи працівників (наприклад, по підприємству, по галузі, по регіону). Розраховується виходячи із фонду оплати праці працівників (включаючи оплату праці сумісників), премій, винагород за підсумками роботи за рік та одноразових заохочень.

З огляду на те, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що розмір щомісячного платежу за аліментами повинен був бути нарахований, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, відповідно до вимог частини другої статті 195 СК України.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 05.04.2024.

Судді:

О.А.Письменний А.М. Головань О.Л. Дуковський