Справа № 700/14/24
Провадження № 2/700/100/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді: Пічкура С.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Лисянка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Бабенко Руслан Володимирович до ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної шкоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.06.2023, близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи біля магазину «Людмила», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, що раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи на меті умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар внутрішньою частиною долоні правої руки в ділянку нижньої щелепи з ліва ОСОБА_1 , чим спричинив останньому згідно висновку експерта №05-9-01/319 від 26.07.2023 тілесні ушкодження у вигляді правобічного перелому нижньої щелепи, лівобічного переднього ангулярного перелому нижньої щелепи, перелому скроневого відростку правої виличної кістки, перелому нижньої стінки лівої орбіти в ділянці з`єднання лівої виличної кістки та верхньої щелепи, перелому кісток носа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 15.11.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі ст..75,76 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає зобов`язання. Вирок набрав законної сили 18.12.2023 року.

Вирок Лисянського районного суду Черкаської області від 15.11.2023 р. у справі № 700/839/23 має приюдиційне значення для вирішення справи про стягнення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину.

Згідно з випискою № 14434 від 18.07.2023 р. ОСОБА_1 лікувався внаслідок зопоіяного йому ангулярного перелому нижньої щелепи зправа в період з 19.06.2023 р. по 18.07.2023 р. Витрати на лікування підтверджуються оригіналами квитанцій та чеків про придбання ліків та металоконструкцій для лікування і становлять 14584,30 грн., які він просить стягнути з відповідача на його користь. Також просить стягнути понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Бабенко Р.В. електронною поштою направив суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивача та його представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином за допомгою СМС повідомлення згідно його письмової заяви від 25 березня 2024 року, відзиву на позов не подавав, клопотань про відкладення справи не заявляв.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Судом встановлено, що 15.11.2023 року вироком Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання один рік обмеження волі. На підставі ст..75,76 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає зобов`язання. 18.12.2023 року вирок набрав законної сили.

У силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст.1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст.22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В обґрунтування розміру витрат на лікування позивачем надано суду виписку із медичної карти амбулаторного хворого та товарні чеки на медичні препарати.

З наданих позивачем копій письмових доказів вбачається, що останнім було витрачено на лікування 14 854,30 грн., проте товарний чек на суму 1038,50 грн. за придбання дизельного пального та товарний чек на суму 383,00 грн. є витратами які не перебувають у прямому причинному зв`язку із шкодо, вони не вказані у виписці із медичної карти хворого, не відносяться до витрат на лікування позивача, а тому відшкодуванню не підлягають.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Нормами ч.ч.2, 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат,необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані копія договору про надання правової допомоги від 26.12.2023 року між адвокатом Бабенком Р.В. та ОСОБА_1 , копія ордеру про надання правничої допомоги від 26.12.2023 року, розрахунок часу по наданню правничої допомоги та акт виконаних робіт від 27.12.2023 року.

Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію ВС від 01.09.2020 р. у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, які у судові засідання не з`явились, адвокат у судовому засіданні теж участі не брав.

З огляду на обставини справи, співмірність винагороди за надану правничу допомогу зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому наявні підстави для часткового їх відшкодування відповідачем, в сумі 3000 грн., що відповідатиме обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.12,13,81,89,259,265,280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Бабенко Руслан Володимирович до ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 13 432 (тринадцять тисяч чотириста тридцять дві) гривні 80 коп. матеріальної шкоди, заподіяної злочином та 3 000 (три тисячі) грн. витрат за надання правничої допомоги.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Д. Пічкур