БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/43/24
Справа № 356/862/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

З участю секретарів ОСОБА_1 , Стрижак В.О.

Позивача ОСОБА_2 .

Представника позивача ОСОБА_3

Відповідачки ОСОБА_4 .

Представника відповідачки ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: виконавчий комітет Березанської міської ради Київської області про участь у вихованні неповнолітьної дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа: виконавчий комітет Березанської міської ради Київської області про участь у вихованні неповнолітьної дитини.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з 06.03.2021 року між ним та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб. 25.09.2021 року від шлюбу народився син ОСОБА_6 . Згідно рішення суду шлюб з відповідачкою розірвано.

Після розірвання шлюбу його син ОСОБА_7 став проживати разом з відповідачкою, яка чинить тиск та має негативний вплив на нього. Фактично з самого моменту розлучення у нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні.

Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом позивач звернувся з заявою до комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Березанської міської ради. 27.10.2023 року даною комісією було прийняте рішення № 235, у відповідності до якого позивачу було визначено порядок прийняття участі у спілкуванні з сином ОСОБА_8 та у його вихованні: перша і третя субота місяця з 09:00 до 17:00, друга і четверта неділя місяця з 09:00 до 17:00.

Фактично з моменту прийняття даного рішення відповідачка ОСОБА_4 ігнорувала таке рішення та продовжувала чинити перешкоди його спілкуванню з сином, взяття участі у його вихованні.

Позивачу не раз доводилося бачити, як син маючи намір провести з ним час через втручання відповідачки та тріть осіб починав плакати та проситися ще побути та пограти разом з батьком. Такі ситуація вкрай важко та негативно впливають на розвиток дитини, її характер, поведінку тощо. Яну доводилося бачити різні неприємні ситуації, ініціатором яких була ОСОБА_4 . Допускати виникнення таких ситуацій є неприпустимим, оскільки такі непорозуміння повинні вирішуватися за відсутності ОСОБА_9 .

Позивач, як люблячий батько, який відповідно до моральних засад суспільства та у відповідності до чинного законодавства має з відповідачкою рівні права і обов`язки щодо сина ОСОБА_9 , але ОСОБА_4 чомусь нехтує його правами, порушуючи їх. Вказує, що він має першочергове право перед іншими особами на виховання, утримання, догляд за своїм сином перед іншими людьми.

Відтак, позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_4 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити йому способи участі у вихованні сина, а саме: побачення перша і третя субота місяця з 09:00 до 17:00, друга і четверта неділя місяця з 09:00 до 17:00 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином, в день побачення з сином забирати його з дому/садочку особисто. Зобов`язати ОСОБА_4 за два дні до дня його зустрічі з сином надати точну інформацію щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позовну заяву підтримав вказавши, що він хоче спілкуватися зі своїм сином ОСОБА_10 , приймати участь в його вихованні. Однак, починаючи з 25.09.2023 року відповідачка ОСОБА_4 не дозволяє йому бачитися з сином, чинить опір в спілкуванні з дитиною.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Чередніченко Н.В. в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивач ОСОБА_2 не бере і не брав участі у вихованні їхнього сина ОСОБА_11 . Позивач часто зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами. Він неодноразово обіцяв змінитися. За три роки подружнього життя вона з ним практично не проживала. У ОСОБА_2 були психологічні розлади, внаслідок чого він лікувався у психіатрично-неврологічному відділенні у м. Ворзель, де йому було встановлено діагноз шизофренія. Вихованням сина вона постійно займається сама. Коли вони розлучились, то позивач не хотів сплачувати аліменти на утримання сина. ОСОБА_2 звернувся до комісії виконавчого комітету Березанської міської ради, яка йому призначила дні для відвідування сина, але позивач після постановлення такого рішення жодного разу не з`явився до сина та не цікавиться ним. Позовні вимоги вважає надуманими та безпідставними.

Представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Семиряко О.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивачем жодними доказами не доведено факту перешкоджання відповідачкою у спілкуванні та вихованні сина,а тому в задоволенні позову просив відмовити.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника, в якому вказав що виконавчим комітетом Березанської міської ради вивчалося питання про вирішення спору щодо участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина та ухвалено рішення від 27.10.2023 року № 235 «Про вирішення спору щодо участі ОСОБА_2 у вихованні дитини».

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачки, представника відповідачки, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 (прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_13 ) 06.03.2021 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , зареєстрований Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 12 (а.с. 5).

Батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 28.09.2021 року Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 76 (а.с. 6).

Рішенням виконавчого комітету Березанської міської ради Броварського району Київської області № 235 від 27.10.2023 року вирішено спір щодо участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення порядку побачень батька з сином, а саме: перша і третя субота місяця з 09:00 год. до 17:00 год.; друга і четверта неділя місяця з 09:00 год. до 17:00 год. (а.с. 7).

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СК України).

Відповідно до положень статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно з ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Суд визнає недоведеним позивачем належними та допустимими доказами стверджуваних ним обставин створення йому безпосередньо відповідачкою перешкод у спілкуванні із сином, обставини чого стороною відповідачки не визнані.

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо неправомірної поведінки відповідачки, оскільки суду не представлено жодного рішення, ухваленого повноважним органом, стосовно протиправного невиконання ОСОБА_4 рішення виконавчого комітету Березанської міської ради Броварського району Київської області № 235 від 27.10.2023 року щодо участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте з урахуванням наведених вище положень ст. 159 СК України виникнення права на звернення до суду за захистом оспорюваного права позивача, за умови саме якщо інший з батьків, тобто відповідачка, ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, правомірність звернення ОСОБА_2 до суду та виникнення підстав оспорюваної цивільної відповідальності ОСОБА_4 всупереч обов`язку доказування позивачем відповідних доказів не надано.

Таким чином, аналізуючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, встановлені обставини по справі, суд, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю, а також недоведеністю обставин, з яких вони заявлені позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4-5, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 19, 141, 153, 157, 159 СК України, ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства»,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: виконавчий комітет Березанської міської ради Київської області про участь у вихованні неповнолітьної дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.04.2024 року.

Суддя Р. М. Лялик