Справа № 463/1367/20 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С. В.
Провадження № 22-ц/811/3448/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, шляхом встановлення порядку користування будинковолодінням та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності шляхом встановлення порядку користування будинковолодінням.

Позовні вимоги мотивував тим, що будинок АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної часткової власності: йому належить 5/6 часток будинку на підставі договору забудови, посвідченого Львівською державною нотаріальною конторою 19 вересня 1969 року, реєстровий номер 11702 та зареєстрованого у Львівському БТІ 07 лютого 1975 року, та ОСОБА_3 належить 1/6 частка цього будинку на підставі рішення Личаківскього районного суду м. Львова від 09 жовтня 2019 року, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 грудня 2019 року, індексний №50554610 від 02 січня 2020 року.

Будинковолодіння в цілому складається з житлового будинку з тамбуром та верандою загальної площі 85 кв.м., житлової площі 58,6 кв.м., літньої кухні, 2-х сараїв, гаража, погребу, криниці, огорожі. Земельна ділянка, на якій розташоване будинковолодіння не приватизована.

У згаданому будинку зареєстровані та проживають він із своїм сином ОСОБА_3 .

До будинковолодіння належить гараж К, сарай З та житловий будинок А-1-2, які збудовані самочинно і на сьогодні не здані в експлуатацію.

З врахуванням зазначеного просив на підставі ст.364 ЦК України виділити належних йому 5/6 часток будинковолодіння АДРЕСА_1 (т.1 а.с.1-2).

У заяві про уточнення позовних вимог від 02 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 просив припинити право власності ОСОБА_3 на 1/6 частку будинку АДРЕСА_1 - Винники зі сплатою грошової компенсації, яку він готовий внести до ухвалення судом рішення по справі (т.1 а.с.222-223).

У заяві про остаточне уточнення позовних вимог від 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 на підставі ст.ст.355, 356, 358 ЦК України просив встановити порядок користування будинковолодінням АДРЕСА_1 - Винники, виділивши у користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 15,9 кв.м., у його користування кімнати площею 9,5 кв.м., 15,9 кв.м., та 20,3 кв.м. Кухня, коридор, ванна кімната та підсобне приміщення залишити у спільному користуванні.

Підсобні приміщення: сарай В, вбиральня Е, погріб С, гараж К виділити у його користування (т.1 а.с.259-260).

У вересні 2020 року ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про виділення в натурі частки із спільної власності.

Зустрічний позов обґрунтовував тим, що він з народження проживає у будинковолодінні АДРЕСА_1 -Винники, іншого місця проживання немає.

Він, за згодою батьків, власними коштами (ще в 1990-2000-х роках) переробив літню кухню, що була позначена на плані під літ. Б (площею 10,9 кв.м.) у житловий будинок (який позначений у техпаспорті літ. «А'-2») загальною площею 58,3 кв.м. У цьому будинку він з дружиною і неповнолітньою дитиною проживає вже тривалий час окремо від свого батька (позивача за первісним позовом) і утримує його (будинок) за свій рахунок. При тому вартість переробки і створення нової речі істотно перевищує вартість використаної для цього літньої кухні. Однак, до сьогодні право власності на новостворену річ (житловий будинок) у визначеному законом порядку не зареєстровано в силу напружених відносин між сторонами.

Ще за життя його матері, відповідач ОСОБА_1 (за погодженням з ним) звернувся до Винниківської міської ради з заявою із заявою про надання статусу житла приміщенню літньої кухні та присвоєння її окремої адреси.

Рішенням виконкому Винниківської міської ради м. Львова №45 було затверджено висновок міжвідомчої комісії від 16 лютого 2009 року та надано статусу житла приміщенню літньої кухні по АДРЕСА_2 .

У подальшому, через погіршення стосунків з батьком право власності на згаданий будинок оформлено не було.

З врахуванням зазначених обставин просив провести розподіл будинковолодіння АДРЕСА_1 -Винники, виділивши йому ідеальну частку 1/6 частини з надвірними будівлями, а саме: літню кухню (яка була переобладнана ним в окремо стоячий житловий будинок), гараж та сарай.

ОСОБА_1 на його ідеальну частку 5/6 частин виділити: житловий будинок з тамбором та верандою, сарай, вбиральню, погріб.

Криницю і огорожу залишити у загальному користуванні співвласників (т.1 а.с.108-109).

24 листопада 2021 року ОСОБА_3 свої вимоги уточнив і остаточно просив провести поділ будинковолодіння АДРЕСА_1 -Винники, по варіанту №2 висновку судового експерта ОСОБА_5 №1-21від 10 листопада 2021 року виділивши у власність:

ОСОБА_3 - житловий будинок «А-2» та господарські будівлі: сарай «В», сарай «Д», гараж «Г»;

ОСОБА_1 житловий будинок «А-1», вбиральню «Е», погріб «Є»

Стягнути з ОСОБА_1 на його користь 17386 гривень за перевищення вартості виділеного майна (т.1 а.с.237).

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування будинковолодінням АДРЕСА_1 -Винники відмовлено за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Проведено поділ будинковолодіння АДРЕСА_1 -Винники, виділивши у власність:

ОСОБА_3 житловий будинок «А'-2» та господарські будівлі: сарай «В», сарай «Д», гараж «Г»;

ОСОБА_1 житловий будинок «A-1», вбиральню «Е», погріб «Є».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 17 386 грн. (сімнадцять тисяч триста вісімдесят шість гривень) за перевищення вартості виділеного йому майна.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 2 075 грн. (дві тисячі сімдесят п`ять гривень).

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_6 , суд фактично узаконив самочинне будівництво, а саме літню кухню і сараї, хоча узаконення самочинного будівництва не входить до компетенції суду.

Вказував, що переобладнання літньої кухні відбувалось, ше під час перебування сина у першому шлюбі, після одруження він проживав в с. В.Білка, а отже не був членом його сім`ї на час будівництва.

Зазначає, що реконструкція літньої кухні була ще до 2000 року, тобто під час перебування сина у першому шлюбі і після реконструкції літньої кухні вони з дружиною не заперечували проти проживання сина в ній, тому і сказали, щоб оформив газо і електропостачання на своє ім`я, щоб платив за те, чим користувався.

Просить рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити первісні позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції будинок АДРЕСА_1 , належить сторонам на праві спільної часткової власності:

позивачеві ОСОБА_1 належить 5/6 часток будинку на підставі договору забудови, посвідченого Львівською державною нотаріальною конторою 12 вересня 1969 року, реєстровий номер 11702 та зареєстрованого у Львівському БТІ 07 лютого 1975 року,

відповідачеві ОСОБА_3 належить 1/6 частка цього будинку на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2019 року, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 грудня 2019 року, індексний №50554610 від 02 січня 2020 року.

Будинковолодіння в цілому складається з житлового будинку з тамбуром та верандою загальної площі 85 кв.м, житлової площі 58,6 кв.м, літньої кухні, 2-х сараїв, гаража, погребу. криниці, огорожі.

До будинковолодіння також належать гараж К, сарай 3 та житловий будинок А-1 - 2, які збудовані самочинно і на сьогодні не здані в експлуатацію.

Земельна ділянка, на якій облаштоване будинковолодіння, не приватизована.

Судом встановлено, що між сторонами існує конфлікт з приводу користування майном, яке перебуває у спільній власності.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою-другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести з несуттєвим відступленням від розміру ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

За результатами проведеної експертизи згідно висновку №1-21 від 10 жовтня 2021 року (а.с.179-198), експерт дійшов наступних висновків.

1. Ринкова вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 -Винники (без вартості земельної ділянки), станом на 25 жовтня 2021 року, становить 1246705,0 грн. (один мільйон двісті сорок шість тисяч сімсот п`ять грн. 00 коп.) без ПДВ.

2. Ринкова вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 без врахування вартості житлового будинку «А'-2», станом на 25 жовтня 2021 року, становить 872693,0 (вісімсот сімдесят дві тисячі шістсот дев`яносто три) грн. без ПДВ.

3. Ринкова вартість сараю «Ж» та літньої кухні «Б» площею 10,9 кв.м. в будинковолодінні АДРЕСА_1 , без врахування вартості покращень при їх переобладнанні у житловий будинок «А-2», станом на 25 жовтня 2021 року, становить: літньої кухні «Б» - 34228,0 (тридцять чотири тисячі двісті двадцять вісім) грн. без ПДВ, сараю «» - 12478,0 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. без ПДВ.

4. Можливі два варіанти поділу в натурі будинковолодіння АДРЕСА_1 -Винники з врахуванням наявності у даному будинковолодінні двох житлових будинків: під літ. «А-1» та під літ. «А'-2».

Варіант №1 при якому пропонується:

- співвласнику ОСОБА_3 надати житловий будинок «А'-2» вартістю 374012,0 грн. Всього співвласнику ОСОБА_3 пропонується на дати нерухомого майна, з врахуванням частки у вартості господарських споруд на суму 392091,0 грн., що більше вартості майна, що припадає на його ідеальну частку на 184307,0 грн., цю суму співвласник ОСОБА_3 повинен сплатити співвласнику ОСОБА_1 за перевищення вартості виділеного майна над вартістю майна, що відповідає його ідеальній частці;

- співвласнику ОСОБА_1 надати житловий будинок «А-1» вартістю 659507,0 грн., господарські будівлі: сарай «В» вартістю 12467,0 грн. , гараж «Г» вартістю 48621,0 грн., сарай «Д» вартістю 9974,0 грн., вбиральня «Е» вартістю 6234,0 грн., погріб «Є» вартістю 27428,0 грн. Всього співвласнику ОСОБА_3 пропонується на дати нерухомого майна, з врахуванням частки у вартості господарських споруд на суму 854614,0 грн., що менше вартості майна, що припадає на його ідеальну частку на 184307,0 грн., цю суму співвласнику ОСОБА_1 повинен сплатити співвласник ОСОБА_3 ;

- господарські споруди колодязь «К», замощення «І», замощення «ІІ», ворота «№1», ворота «№2», огорожа літ. «№63», огорожа літ. «№64», огорожа літ. «№5», ворота «№1», хвіртка «№7», хвіртка «№8», хвіртка «№9» залишити у спільному користуванні.

При даному варіанті поділу частки співвласників у вартості будинковолодіння зміняться і становитимуть ОСОБА_3 - 6/19, а ОСОБА_1 (13/19 ід. ч.).

Варіант №2 (за умови, що перебудова сараю «Ж» та літньої кухні «Б» у житловий будинок «А'-2» здійснювалась за власні кошти ОСОБА_3 ) при якому пропонується:

- співвласнику ОСОБА_3 пропонується надати житловий будинок «А' -2» та господарські будівлі сарай «В», сарай «Д», гараж «Г». Всього співвласнику ОСОБА_3 пропонується на дати нерухомого майна будинковолодіння на суму 135847,0 грн., що менше вартості майна, що припадає на його ідеальну частку на 17386,0 грн., цю суму співвласнику ОСОБА_3 повинен сплатити співвласник ОСОБА_1

- співвласнику ОСОБА_1 (5/6 ід. ч.) пропонується надати житловий будинок «А-1», вбиральню «Е», погріб «Є». Всього співвласнику ОСОБА_1 пропонується на дати нерухомого майна будинковолодіння на суму 783552 грн., що більше вартості майна, що припадає на його ідеальну частку на 17386,0 грн., цю суму співвласник ОСОБА_1 повинен сплатити співвласнику ОСОБА_3 за перевищення вартості виділеного майна над вартістю майна, що відповідає його ідеальній частці.

5. Провести поділ житлового будинку «А-1» по АДРЕСА_1 , на два відокремлені житлові приміщення із влаштуванням окремих входів, відповідно до належних співвласникам часток ОСОБА_3 1/6 ід.ч., а ОСОБА_1 - 5/6 ід. ч. не можливо.

Дійсно, за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 цього Кодексу не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

Разом з тим, суд перешої інстанції обгрунтовано врахував, що рішенням виконавчого комітету Винниківської міської ради м. Львова №45 було затверджено висновок міжвідомчої комісії від 16 лютого 2009 р. та надано статусу житла приміщенню літньої кухні по АДРЕСА_1 і присвоєно йому окрему поштову адресу: АДРЕСА_1 . Однак, право власності на вказаний будинок не було оформлено і згідно технічного паспорта на житловий будинок «А-1» по АДРЕСА_1 вбачається, що він складається із житлового будинку А-1 та «А'-2».

В суді перешої інстанції допитано свідка ОСОБА_7 ,який є сусідом сторін. Свідок ствердив, що коли відповідач (за первісним позовом ОСОБА_3 ) після розлучення із дружиною повернувся до батька, останній запропонував іти житии у сараї. ОСОБА_3 став там проживати і з часом одружився в другий раз, у них народилася дитина.

ОСОБА_3 перебудував цю літню кухню під житло, добудував другий поверх і там проживає. Йому відомо, що ці переобладнання були узаконені у міській раді, на цей будинок оформлено окремі договори по світлу і газу. В той же час сестра відповідача накручує старого батька і не дають спокою відповідачу, намагаються позбавити його і цього житла. Сестра має свій особняк неподалік цього будинку і батько на неї склав заповіт на свою частку. В той час, як відповідач із маленькою дитиною жити не має де.

Свідок ОСОБА_8 - дочка та сестра сторін суду показала, що після першого одруження брат пішов проживати до дружини, але став пиячити і його вигнали, він повернувся додому та став проживати у літній кухні. Дійсно батько зробив ремонт, а згодом добудову 2 поверху. Її будував батько, але допомагали батьки дружини брата. Батько дійсно будував її для брата, бо думав, що він буде нормальний. Брат проживає у цій літній кухні, має окремі рахунки. Чи була домовленість, що після добудови буде оформлене право власності на брата на літню кухню їй невідомо.

Сам ОСОБА_1 , який допитаний у якості свідка в суді перешої інстанції не міг згадати коли точно проводилася реконструкція літньої кухні та її добудова, як і чи була домовленість із сином, що на ці приміщення після добудови він оформить право власності на сина. Разом з тим визнав, що саме син користується приміщеннями літньої кухні, проживає там із сім`єю, має окремі рахунки.

Таким чином, оскільки згідно рішення виконавчого комітету Винниківської міської ради м. Львова №45 було затверджено висновок міжвідомчої комісії від 16 лютого 2009 р. та надано статус житла приміщенню літньої кухні по АДРЕСА_1 і присвоєно йому окрему поштову адресу: АДРЕСА_1 , до цього часу окремо право власності на нього не зареєстровано і згідно технічного паспорту на будинок ця будівля «А'-2» не є самочинним будівництвом і входить у склад будинковолодіння по АДРЕСА_1 , тому суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку, що вона може бути предметом поділу між співвласниками, оскільки відповідає вимогам до житлового приміщення.

При тому суд перешої інстанції обгрунтовано виснував, що запропонований позивачем за первісним позовом варіант встановлення порядку користування будинковолодінням АДРЕСА_1 -Винники, виділивши у користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 15,9 кв.м., у користування ОСОБА_1 кімнати площею 9,5 кв.м., 15,9 кв.м. та 20,3 кв.м., кухня, коридор, ванна кімната та підсобне приміщення залишити у спільному користуванні, підсобні приміщення сарай В. вбиральня - Е, погріб - Є, гараж - К виділити у користування позивача, не відповідатиме інтересам сторін, створюватиме нові конфлікти та породжуватиме спори, що підтвердив у судовому засіданні і сам позивач, який не заперечує, щоб відповідач проживав у приміщенні«А'-2» , але займав лише другий поверх.

Свідченням того є проект мирової угоди яку сторонни намагалися укласти в суді першої інстанції (т.1 а.с.281)

В суді першої інстанції ОСОБА_1 визнав, що при варіанті встановлення порядку користування будинком, що він і син, а в майбутньому його дочка і син користувалися окремими кімнатами у будинку, конфліктів не уникнути, відносинами з сином у нього та дочки є неприязливі.

При встановлених обставнинах суд перешої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 .

Отже, оскільки судом встановлено, що між сторонами існує конфлікт з приводу користування майном, яке перебуває у спільній власності, спільне користування неможливе, тому єдиним способом вирішення спору є поділ спільної власності.

Так, згідно варіанту №2 висновку експертизи №1-21 від 10 листопада 2021 року, яка долучена до справи є технічно можливим поділ будинковолодіння АДРЕСА_1 -Винники, виділивши у власність:

ОСОБА_3 житловий будинок «А'-2» та господарські будівлі: сарай «В», сарай «Д», гараж «Г»;

ОСОБА_1 житловий будинок «A-1», вбиральню «Е», погріб «Є»; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 17 386 грн. за перевищення вартості виділеного йому майна (т. 1 а.с.179-198).

Колегія суддів погоджується з таким варіантом розподілу, оскільки при такому варіанті сторони отримують у власність відокремлене майно, яке фактично відповідає їх часткам у праві власності і при такому варіанті враховується фактичний порядок користування майном, який існує тривалий час між сторонами, а також враховується те, що саме ОСОБА_3 за власні кошти провів реконструкцію літньої кухні та сараю «Ж» під житловий будинок у якому проживає з сім`єю.

З тих підстав суд першої інстанції обгрунтовано не застосував варіант розподілу №1 висновку експертизи №1-21 від 10 листопада 2021 року за яким ОСОБА_3 мав сплатити ОСОБА_1 184307 гривень за перевищення вартості виділеного майна над вартістю майна, що відповідає ідеальній частці.

Доводи апеляційної скарги про те, що будинок «А'-2» є самочинним будівництвом, оскільки рішення виконавчого комітету Винниківської міської ради м. Львова №45 було затверджено висновок міжвідомчої комісії від 16 лютого 2009 р. та надано статус житла приміщенню літньої кухні по АДРЕСА_1 і присвоєно йому окрему поштову адресу: АДРЕСА_1 у подальшому було скасоване є необгрунтованими, оскільки відсутнє рішення суду про його скасування чи визнання недійсним.

При цьому суд першої інстанції також врахував, що після прийняття цього рішення сторонам було виготовлено новий технічний паспорт на будинковолодіння кухні по АДРЕСА_1 у якому відмітка про те, що будівля «А'-2» є самочинним будівництвом була знята.

А тому з врахуванням наведених обставин суд прийшов до висновку про те, що зустрічний позов ОСОБА_3 слід задоволити, а в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування будинковолодінням АДРЕСА_1 -Винники відмовити за безпідставністю.

У той же час, задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3 щодо поділу будинковолодінь «А-1» та «А-2», суд першої інстанції не вирішив питання щодо розподілу інших господарських споруд як-от: колодязь «К», замощення «І», замощення «ІІ», ворота «№1», ворота «№2», огорожа літ. «№3», огорожа літ. «№4», огорожа літ. «№5», ворота літ. «№6», хвіртка «№7», хвіртка «№8», хвіртка «№9», які згідно висновку експертизи слід було залишити у спільному користуванні.

З врахуванням наведеного апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково, рішення Личаківського районного суду від 23 жовтня 2023 року зміні частково, з вирішенням питання про розподіл споруд які залишаються у спільному користуванні сторін, а в решті рішення суду слід залишити без змін

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року змінити.

Доповнити резолютивну частину рішення наступним:

господарські споруди: колодязь «К», замощення «І», замощення «ІІ», ворота «№1», ворота «№2», огорожа літ. «№3», огорожа літ. «№4», огорожа літ. «№5», ворота літ. «№6», хвіртка «№7», хвіртка «№8», хвіртка «№9», які згідно висновку експертизи слід залишити у спільному користуванні.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 09 квітня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.