ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/723/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Трофимової Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И ЛА:

Представник позивача - адвокат Турчинський М.І., який діє на підставі Ордеру №01-12 від 2023-12-01, виданого на підставі Договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого Законом на надання безоплатної правової допомоги б/н від 2023-12-01 у судах, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №869 від 2011-05-30, через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», просив стягнути з відповідачів на користь позивача: 1) солідарно «суму безпідставно отриманого у розмірі 12 389,45 грн.»; 2) «суму моральної компенсації у розмірі 1 000,00 грн.»; 3) «судові витрати покласти на відповідача».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2024 року у цій справі позовну заяву визнано неподаною і повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при подачі позовної заяви позивачем було дотримано усі вимоги, визначені законодавством при подачі позовної заяви.

12 квітня 2024 року від ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій просили апеляційну скаргу залишити б ез задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду 08.12.2023 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що представник позивача - адвокат Турчинський М.І., який діє на підставі Ордеру №01-12 від 2023-12-01, виданого на підставі Договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого Законом на надання безоплатної правової допомоги б/н від 2023-12-01 у судах, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №869 від 2011-05-30, через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», просив стягнути з відповідачів на користь позивача: 1) солідарно «суму безпідставно отриманого у розмірі 12 389,45 грн.»; 2) «суму моральної компенсації у розмірі 1 000,00 грн.»; 3) «судові витрати покласти на відповідача».

Ухвалою суду від 08.12.2023 позовна заява була залишена без руху, позивачу/адвокату було надано строк п`ять днів з дня отримання її копії для усунення недоліків позовної заяви, у разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу.

08.12.2023 копія вказаної ухвали була направлена на адресу позивача, зазначену у позові.

Згідно трекінгу АТ «Укрпошта», відправлення 28.12.2023 не вручено під час доставки.

Крім того, 25.12.2023 копія ухвали від 08.12.2023 була направлена на електронну адресу представника позивача, зазначену у позові.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2024 року у цій справі позовну заяву визнано неподаною і повернуто позивачу.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вірно визначився з їх характером та нормами права, що їх регулюють.

Згідно з вимогами ст. 185 ЦПК України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтями 175, 177 цього Кодексу та чи належить позовну заяву розглядати за правилами цивільного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Так, відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вищевказаного, позивачем не надано доказів того, що:

1) рішення суду від 13.03.2023 у справі № 336/3618/22, яким позовні вимоги АТ Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого об`єму природного газу, скасоване;

2) позивач звертався до відповідачів з вимогою в добровільному порядку сплатити безпідставно отримані грошові кошти, оскільки надані адвокатом запити не містять підтвердження направлення їх на адреси відповідачів, доказів отримання таких запитів уповноваженою особою відповідача, тощо.

Окрім цього, адвокатом ціною позову помилково зазначено дві суми, а саме: 12 389,45 гривень та 13 3879,45 гривень, що підлягає уточненню.

Не надано доказів того, що розмір переплати, яку він просить стягнути з відповідачів на користь позивача становить саме заявлену у позові суму, оскільки долучені до позову докази - платіжні інструкції на загальну суму 25 459,44 гривень не містять відмітку про те, що вказані грошові кошти було сплачено на виконання рішення суду, яким з ОСОБА_1 на корить АТ «Запоріжгаз» було стягнуто заборгованість у сумі 12 389,45 гривень.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем не надано підтверджень сплати судового збору.

Окрім цього, частинами 5 та 6 ст.177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, у позові не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, оскільки не надано розрахунку таких втрат, доказів їх обґрунтованості.

Суд першої інстанції також звернув увагу на невідповідність документів, що підтверджують повноваження представника позивача.

Як доказ наявності повноважень представляти інтереси позивача у суді, адвокатом Турчинським М.І. надано витяг з Ордеру №01-12 від 2023-12-01, виданого на підставі Договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого Законом на надання безоплатної правової допомоги б/н від 2023-12-01 у судах, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №869 від 2011-05-30, сформований через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд». Сканкопій відповідних документів суду надано не було.

Відповідно до ч.4 ст.62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно із ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч.2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що

визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи щодо надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/23346/16 від 14.03.2018 року, чітка та передбачувана вимога статті 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду. Та дійшла висновку, що у разі відсутності довіреності з вичерпним переліком повноважень, правомочність адвоката як представника щодо підписання документів від імені свого довірителя, повинна підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно наданих йому повноважень чи шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Отже, повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позовної заяви від імені позивача, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтами та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18, від 29 травня 2019 року у справі № 202/5348/18.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 підписана представником за відсутності підтвердження повноважень такої особи на підписання заяви.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд першої інстанції також звернув увагу, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву буде визнано неподаною та повернути позивачу.

Оскільки позивач в установлений ухвалою від 08.12.2023 року строк не усунув всі недоліки позовної заяви, не надав жодних пояснень, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відкриття провадження.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачеві.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не

усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Посилання в апеляційній скарзі на формування в системі «Електронний суд» електронного ордеру є безпідставним, оскільки судом першої інстанції роз`яснено необхідність надання оригіналу ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю, окрім цього зазначено про необхідність надання договору про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтами та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень.

Твердження про апеляційної скарги про наявність в позовній заяві підтвердження про відсутність іншого позову до того ж відповідача відповідає дійсності, проте не впливає на відповідність оскаржуваної ухвали вимогам чинного законодавства, оскільки позивачем не було усунуто решту недоліків апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на наведене вбачається, що судом у відповідності до вимог ст.ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлено характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про необхідність повернення позовної заяви.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Враховуючи те, що ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 березня 2024 року відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі у сумі 605,60 грн до ухвалення рішення у справі, відповідно до ст.. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 квітня 2024 року.

Головуючий

Судді: