Житомирський апеляційний суд
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Микитюк О.Ю., Талько О.Б.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/10420/21 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Драча Ю.І. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк», Банк, Товариство, Позивач) звернулось з даним позовом в якому просило стягнути із ОСОБА_1 882 551,51 грн заборгованості за кредитним договором № 34348/2020 від 02.11.2020, 13238,27 грн судового збору та 88 255,15 грн понесених витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову зазначалось, що 02.11.2020 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 34348/2020 відповідно до якого, останньому надано кредит в сумі 1 038 096,00 грн із терміном його погашення до 01.11.2027 на здійснення повної/часткової оплати за Договором купівлі-продажу транспортного засобу.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_5 25.11.2020 було укладено договір застави № 8613, що забезпечує виконання цього зобов`язання.

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 09.11.2021 заборгованість ОСОБА_5 перед Банком склала 882 551,51 грн.

Банк Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 їм стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. У зв`язку з цим 20.07.2021 представником Банку направлено до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори претензію-вимогу із вимогою завести спадкову справу по померлому, яка у подальшому була перенаправлена за належністю до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Грици Л.М.

08 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Грицею Л.М. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 .

Відтак, відповідачу, як правонаступнику було направлено претензію-вимогу про сплату заборгованості, однак відповіді отримано не було, заборгованість залишилась не сплачена, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2023 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за кредитним договором № 34348/2020 від 02.11.2020 у розмірі 882 551,51 грн та вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Розглядаючи справу по суті, судом першої інстанції не було встановлено коло спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Також поза увагою суду залишився факт прийняття спадщини ще одним спадкоємцем ОСОБА_6 , за заявою якого і була заведена спадкова справа та який є сином спадкодавця, отже він відноситься до спадкоємців першої черги за законом. У даному випадку, позивач мав би зазначити в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Крім того, у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_2 до Хмельницької міської ради, третя особа приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу про визнання права власності на спадкове майно. Дана справа зупинена до розгляду іншої справи. Так, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 вважає, що за життя проживала однією сім`єю із померлим ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу, дана справа перебуває на розгляді у Хмельницькому апеляційному суді.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 23 травня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Ткачука В. В. задоволено частково. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов АТ «Кредобанк» задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» 441 275,76 грн заборгованості за кредитним договором від 02 листопада 2020 року № 34348/2020. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковою постановою Житомирського апеляційного суду від 13 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_4 , про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. У задоволенні заяви АТ «Кредобанк» про винесення окремої ухвали відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 листопада 2023 року, касаційну скаргу АТ «Кредобанк» задоволено частково. Постанову Житомирського апеляційного суду від 23 травня 2023 року та додаткову постанову цього суду від 13 червня 2023 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник Банку апеляційну скаргу не визнав, просив відмовити в її задоволенні та ухвалити судове рішення про задоволення позову.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони та інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням частини 2 статті 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення від 05 квітня 2023 року про стягнення із спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 02.11.2020 № 34348/2020 у розмірі 882 551, 51 грн та судові витрати, суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 не надала до суду заперечень проти позову щодо суми заборгованості спадкодавця, обсягу успадкованого майна та інших обставин. Тому суд вважав вказані обставини достатніми підставами для задоволення вимог кредитора.

Колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає помилковим мотивуючи таким.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( статті 1216, 1218 ЦК України).

За приписами частин 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини(ст. 1223 ЦК України).

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно положень статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі

У пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 вказано, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_1 не взяв до уваги ту обставину, що по справі є ще один спадкоємець, який прийняв спадщину по закону, зокрема ОСОБА_2 і його обсяг майна одержаний у спадщину не визначений, по справі у якості співвідповідача він не залучений, а суд апеляційної інстанції позбавлений таких повноважень.

При таких обставинах, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Ткачука В.В., скасування рішення суду першої інстанції у відповідності до вимог частини 1 пунктів 1, 4 статті 376 ЦПК України у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права, і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до положень частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст. 141 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга задоволена, ізАкціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 15885, 60 грн.

Враховуючи, що згідно ордеру на надання правничої (правової) допомоги № АМ № 1053190 від 04.05.2023 (а.с.186 т.1), виданого на підставі договору про надання правової допомоги ОСОБА_4 , останній був уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги відповідачці ОСОБА_7 , підстав для відшкодування витрат за надання правової допомоги не убачається.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2023 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Кредобанк» відмовити.

Стягнути із Акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 15885, 60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 03 квітня 2024 року.