Номер провадження 2/754/2439/24
Справа № 754/2753/24
У Х В А Л А

27 лютого 2024 року м.Київ

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., вирішуючи питання відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про внесення змін до актового запису про шлюб, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача про внесення змін до актового запису про шлюб, в якому просить встановити неправильність запису його прізвища в актовому записі про шлюб № 1024 від 10.08.1994 року, про його народження в актовому записі № 81 від 09.01.1974 року та про народження його дітей в актових записах № 535 від 19.06.1993 року та № 353 від 28.04.1992 року, а також зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису про шлюб № 1024 від 10.08.1994 року, змінивши запис щодо прізвища нареченого « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ».

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що у відкритті провадження належить відмовити з огляду на наступне.

Як регламентовано ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст.293 ЦПК України).

За приписами п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом цивільного законодавства актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України; далі - ЦК України).

Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (частина друга статті 49 ЦК України).

Відповідно до положень ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), за змістом пунктів 1.1, 1.5 яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами ДРАЦС України, проводиться за заявами громадян відділами ДРАЦС у випадках, передбачених чинним законодавством.

Підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду (підпункти 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 Правил).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , звертаючись із даною заявою, до суду мав на меті внести зміни до актових записів про своє народження, шлюб та народження дітей, які містять помилку у написанні його прізвища, при цьому не просив визнати неправомірними дії органів ДРАЦС щодо відмови у внесенні таких змін.

Жодного спору про цивільне право між заявником та органами ДРАЦС України немає, зміни в актові записи цивільного стану за приписами вищевказаних норм законодавства органи ДРАЦС України можуть вносити на підставі рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Отже, враховуючи вищевказані положення чинного законодавства в даному випадку не потребується оскарження дій органів ДРАЦС України, а виправлення помилки в актовому записі можливо на підставі рішення суду про встановлення неправильності такого запису та внесення відповідних змін, що підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження.

Відтак, оскільки чинним законодавством встановлений інший порядок розгляду справи, а тому суддя відмовляє у відкритті провадження за правилами позовного провадження на підставі п.1 ч.1ст.186 ЦПК України.

Дотримання правил судової процедури не є порушенням права на справедливий суд, адже у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Постановлення даної ухвали безумовно не є перешкодою у доступі заявника до правосуддя, оскільки останній не обмежений у можливості вирішення справи у порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

У відкритті провадження у справі за ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про внесення змін до актового запису про шлюб - відмовити.

Роз`яснити, що розгляд заявлених вимог має здійснюватись у порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: