Справа № 953/2379/24
н/п 2/953/2071/24
УХВАЛА
"09" квітня 2024 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
27 березня 2024 року ОСОБА_1 (далі: позивач) звернулась до ОСОБА_2 (далі: відповідач) з позовом про визнання за нею права власності на 2/4 частки квартири АДРЕСА_1 , права власності на 2/3 частки автомобіля «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 .
Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Так, вимоги до позовної заяви визначені у ст.ст. 175,177 ЦПК України, а наслідки їх невиконання, передбачені положеннями ст.185 ЦПК України.
Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Статтею ч. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.
У позовній заяві зазначена ціна позову - 378 559, 96 грн., сплачено судовий збір в сумі 1 334, 59 грн. та зазначено, що вона зверталась до суду з відповідним позовом, однак суд залишив позовну заяву без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача судового засідання, внаслідок чого вважає, що вона має право звернутися вдруге та доплатити вже оплачений судовий збір.
Визначаючи розмір ціни позову позивач посилався на Договір купівлі-продажу квартири від 367 540 грн. та ринкову вартість транспортного засобу.
Між тим, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.
При цьому, під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості станом на час звернення до суду.
Тягар доказування вартості майна несе позивач.
Вартість майна визначається суб`єктами оціночної діяльності, які отримали дозвіл на її здійснення у встановленому законом порядку.
Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).
Таким чином, позивачу необхідно надати докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна на момент звернення до суду з даним позовом та доплатити судовий збір, надати докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», або надати докази того, що незважаючи на вжиті позивачами всіх залежних від них дій для визнання дійсної вартості спірного майна, визначити таку вартість на момент звернення до суду з даним позовом неможливо.
Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності віднесено до випадків, у яких сплачена сума судового збору не повертається, суд дійшов висновку, що сплачена позивачем сума судового збору поверненню не підлягає.
Чинним законодавством не передбачено зарахування раніше сплаченого судового збору у разі повторного подання позову.
Таким чином, всупереч приписів ч.4 ст.177 ЦПК України позивачем не надано належних доказів на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.
З урахуванням викладеного, вважаю, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України і без усунення вказаних недоліків не може бути прийнята до розгляду у суді, а тому на підставі ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, - залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачеві.
Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя