Провадження № 2/638/3638/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Поддубкіної А.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2020 позивач КП "ХТМ" завернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.01.2009 по 31.03.2021 розмірі 82521,69 грн, три відсотки річних у розмірі 1923,04 грн, інфляційні витрати у розмірі 3387,31 грн та судовий збір.

Свої вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі отримують ці послуги і за період з 01.01.2009 по 31.03.2021 відповідачі не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

08.12.2020 заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова задоволено частково позовні вимоги КП «ХТМ», стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість. У задоволені позовних вимог до ОСОБА_3 відмовлено.

20.03.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова заочне рішення скасоване, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, окрім того, представником позивача подано клопотання про поновлення строків позовної давності.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, відповідач ОСОБА_1 про причини неявки суд не сповістила. Від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_2 та представника, а також представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 був власником квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 колишня дружина відповідача. 16.07.2019 на підставі договору купівлі- продажу квартири ОСОБА_2 відчужив зазначену квартиру ОСОБА_6 , у п. 4.5. вказаного договору зазначено, що продаж квартири здійснюється за згодою колишньої дружини ОСОБА_1 .

Відповідно розрахунку заборгованість за надані відповідачам послуги з теплопостачання за період з 01.01.2009 по 31.07.2019 в загальній сумі становить 82521,69 грн.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Отже, отримуючи комунальні послуги, відповідачі зобов`язані вносити за них плату, яка відповідно доп.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затв. Постановою КМ України від 21.07.2005 № 630 (які діяли на момент виникнення правовідносин) здійснюється щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим періодом (місяцем).

За вимогами п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 (який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 5 частини 2статті 7Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від09.11.2017№2189-VIII (який введено в дію з 01.05.2019) передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно зі ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

Частина перша статті 322 ЦК України передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 82521,69 грн, яка утворилась за період з 01.01.2009 по 31.07.2019.

Разом з тим, зматеріалів справи вбачається, що КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом 14.08.2020, заборгованість просить стягнути за період з 01.01.2009 по 31.07.2019.

Представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 подане клопотання про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України).

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), від 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23), від 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21).

З цього випливає, що у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину.

Як встановлено судом КП «Харківські теплові мережі» з квітня 2017 року по теперішній час надавались послуги з теплопостачання, які відповідачі повинні оплатити.

З відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що у спірний період підприємством нараховувалася щомісячно плата за надані послуги, але відповідачами оплата послуг не здійснювалася, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 82521,69 грн.

Установивши, що відповідачі фактично отримували житлово-комунальні послуги, проте належним чином не виконували своїх обов`язків щодо оплати наданих КП «Харківські теплові мережі» послуг, внаслідок чого у них утворилась заборгованість, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах строку позовної давності з урахуванням його продовження на час карантину.

У спірних правовідносинах обов`язок споживачів сплачувати за надані позивачем послуги є щомісячним. Отже, позовна давність до вимог про стягнення заборгованості, що існували в межах трирічного строку до дня набрання чинності згаданим Законом № 540-IX - 02 квітня 2017 року, тобто зі строком виконання з 02 квітня 2017 року вважається такою, що не спливла.

Отже, заборгованість з відповідачів підлягає стягненню з 02.04.2017 по 31.07.2019.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 02.04.2017 по 31.07.2019у відповідачів наявна заборгованість у сумі 36506,60 грн.

Разом із цим, позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення з відповідача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є неповнолітнім.

Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) ( ч.1 ст.34 ЦК України).

Спірні правовідносини не підпадають під вимоги ст.33 ЦК України, якою передбачено цивільна відповідальність неповнолітньої особи.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «ХТМ» до ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, який проведено за період з серпня 2017 по червень 2020, тобто в межах строку позовної давності, та з якого вбачається, що розмір 3% річних становить 1923,04 грн, інфляційні витрати - 3387,31 грн, які також підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог.

Так, позивачем було заявлено позовні вимоги на загальну суму 87832,04 грн (82521,69 грн заборгованість за теплопостачання+ 1923,04 грн 3% річних+ 3387,31 грн інфляційні витрати).

Судом частково задоволено позов, а саме 36506,60 грн заборгованість за теплопостачання в межах позовних вимог+ 1923,04 грн 3% річних+ 3387,31 грн інфляційні витрати, на загальну суму 41 816,95 грн.

Отже, позовні вимоги КП «ХТМ» задоволено на 47,6%, відповідно судовий збір підлягає стягненню у розмірі 47,6%, що становить 1000,60 грн, тобто по 500,30 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України, ст. 150, 156, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 02.04.2017 по 31.07.2019 у розмірі 36506,60 грн, три відсотки річних 1923,04 грн, інфляційних витрат 3387,31 грн, а всього 41816 (сорок одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір по 500 (п`ятсот) грн 30 коп. з кожного.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (, місцезнаходження м. Харків, вул. Мефодіївська, 11,61037).

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований як ВПО за адресою АДРЕСА_4 .

Відповідач неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_3 .

Суддя: І.В. Семіряд