Справа № 689/3340/23
РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2024 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

при секретарі - Лебеденко О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Ярмолинецької селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу у Хмельницькій області Динько Галина Антонівна про визнання права власності на домоволодіння як члена колгоспного двору,

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання за ОСОБА_1 , право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, ОСОБА_2 , право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, ОСОБА_3 , право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, ОСОБА_4 , право власності на 3/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, ОСОБА_5 право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

На обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що вказаний будинок належав колгоспному двору, членами якого, станом на 15.04.1991 року були ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 . Відповідно до довідки виданої Ярмолинецькою селищною радою, станом на 15.04.1991 року, за адресою: АДРЕСА_1 , де головою двору була ОСОБА_6 були прописані та проживали: син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , невістка- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онучка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , правнучка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , правнук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Фактично виходячи із принципу рівності часток, кожному із членів колгоспного двору, на праві спільної власності належить 1/7 частини домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яку успадкував її син, ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем після смерті якого є його донька - ОСОБА_4 . Розмір частки домоволодіння становить 3/7 (2/7 частки успадкувала після батька + 1/7 частки її). В той же час, оскільки правовстановлюючий документ на домоволодіння відсутній і не визначено розміру часток позивачів у праві власності, вони не можуть реалізувати належне їм право розпорядження належним їм майном.

В судове засідання позивачі не з`явилися, у позовній заяві просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача - Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій не заперечував проти визначення права власності на зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в порядку спадкування за позивачами.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 належало колгоспному двору, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок видано 28.08.1989 року виконавчим комітетом Ярмолинецької районної ради на підставі рішення виконкому цієї ж районної ради від 20.04.1989 голові колгоспного двору ОСОБА_6 , зареєстровано в реєстровій книзі №1 під реєстраційним номером 174 (а.с.13). Відповідно до довідки №106 від 17.11.2023 виданої виконкомом Ярмолинецької селищної ради про те, що в колгоспному дворі станом на 15.04.1991 року за адресою: АДРЕСА_1 , де головою двору була ОСОБА_6 були прописані та проживали: син- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , невістка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онучка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , правнучка- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , правнук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.19). ОСОБА_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 28.01.1992 року(а.с.16). Спадкоємцем якої був її син ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.03.2022(а.с.58). Після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємицею якого є його донька ОСОБА_4 . Із спадкової справи заведеної 02.06.2022 за №84/2022, яка зареєстрована в реєстрі за №69337714 заведеної після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , прийняла його спадщину (а.с.61-76).

Згідно архівної довідки №938/01-15 від 13.06.2022 виданої Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом про те, що по документам архівного фонду Ярмолинецької державної нотаріальної контори встановлено, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , в 1992-2004 р.р. не заводилась (а.с.17).

Відповідно довідки №107 виданої виконкомом Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про те, що ОСОБА_7 вступив в управління і володіння спадковим майном після смерті матері ОСОБА_6 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також проживали спадковому будинку, користувалися речами померлої. Померла ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 та разом із нею були прописані та проживали: син- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , невістка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онучка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , правнучка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , правнук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах про захист права приватної власності" до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України "Про власність", застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Тобто, в разі віднесення господарства до колгоспного двору кожен його член має право на частину майна двору в рівних частках.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частиною 2 ст. 123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відсутність правовстановлюючого документу на домоволодіння і невизначеність розміру часток у праві власності кожного із співвласників перешкоджає у реалізації належного позивачам права розпорядження належними їм частками.

За наведених обставин суд вважає, що право власності позивачів підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на частину домоволодіння, а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 16, 328, 392 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , (12 липня 1990 рокународження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) право власності на 3/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Стягнути з Ярмолинецької селищної ради на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 судовий збір по 1073 грн. 60 коп. кожному.

Стягнути з Ярмолинецької селищної ради на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 1411 грн. 20 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Кульбаба