Справа № 538/558/24
Провадження № 2/538/358/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

01 квітня 2024 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Зуб Т.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільно нажитого майна,-

ВСТАНОВИВ:

28.03.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовом, у якому просить:

-визнати спільною сумісною власністю її та ОСОБА_2 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із господарськими спорудами та будівлями (А-1 - житловий будинок, Б - Гараж, г - прибудова, В - Сарай, Г - сарай, Д - літня кухня, д - прибудова, Е - погріб, Ж - . вбиральня, аі - прибудова, №1 - огорожа, №2 колодязь; земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку з кадастровим номером :01:001:1345; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована на І поверсі V-VII поверхового будинку з 1 кімнати житловою площею 14,7 кв. м.; автомобіль NISSAN QASHQAI 2007 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 51,8 м. кв., житлова площа 18,7 м. кв., допоміжна площа 21,5м. кв., літніх неопалювальних приміщень 11,6 м. кв.; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею - 4,3 м. кв.;

-розділити між нею та відповідачем вищевказане спільно нажите майно подружжя, визнавши за ОСОБА_1 право власності на наступне спільно набуте майно:

житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із господарськими спорудами та будівлями (А-1 - житловий будинок, Б - Гараж, г - прибудова, В - Сарай, Г - сарай, Д - літня кухня, д - прибудова, Е - погріб, Ж - . вбиральня, аі - прибудова, №1 - огорожа, №2 колодязь; земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку з кадастровим номером :01:001:1345; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована на І поверсі V-VII поверхового будинку з 1 кімнати житловою площею 14,7 кв. м.; квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 51,8 м. кв., житлова площа 18,7 м. кв., допоміжна площа 21,5м. кв., літніх неопалювальних приміщень 11,6 м. кв.; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею - 4,3 м. кв.;

-визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль NISSAN QASHQAI 2007 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При перевірці позовної заяви з доданими до неї документами, встановлено, вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Так, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування- вартістю майна.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить, зокрема, фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

При цьому, належним та допустимим доказом вартості спірного майна є належним чином оформлений звіт суб`єкта оціночної діяльності про вартість об`єкта нерухомого майна.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності- суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Таким чином, враховуючи, що предметом даного позову є вимоги про поділ майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартості майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Проте, як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 не визначено ціну позову, яка в цілому складається з дійсної вартості спірного майна станом на день звернення до суду з позовом, до позову не надано відомостей про дійсну вартість спірного майна на момент пред`явлення позову (звіт про оцінку майна), що в свою чергу унеможливлює перевірку судом правильності визначення ціни позову та розміру судового збору, належного до сплати відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, де зазначена виключна підсудність, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п.42 постанови № 3 від 01.03.2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно- предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи із викладеного, з огляду на те, що позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна та автомобіля і відсутні докази, що підтверджують ті обставини, що вартість нерухомого майна, що територіально знаходиться в с. Вирішальне, Миргородського району, Полтавської області найвища, суд позбавлений можливості визначити підсудність даного позову згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України саме Лохвицькому районному суду Полтавської області.

Водночас, вирішення питання про поділ майна подружжя з порушенням правил виключної підсудності відповідно до ст. 378 ЦПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення та направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначає недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху із встановленням строку для усунення її недоліків шляхом подання позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, з зазначенням ціни позову, яка повинна складатись з дійсної вартості спірного майна на день звернення до суду, та зазначенням та долученням доказів, що підтверджують дійсну вартість заявленого до поділу майна.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільно нажитого майна- залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом направлення їй копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Повернення позовної заяви не перешкоджає позивачу повторно звернутись до суду з даним позовом після усунення підстав, що зумовили її повернення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Т.О. Зуб