Справа № 439/306/24
Провадження № 2/439/203/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року місто Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Рахімової О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Скорик І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача: ОСОБА_2 . Після смерті останньої залишилось спадкове майно, зокрема об`єкт нерухомого майна: житловий будинок разом зі господарськими будівлями та побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що за час свого життя спадкодавець: ОСОБА_2 спадковою масою розпорядилася та склала заповіт на користь позивача. Позивач наголошує, що 26.01.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Причиною відмови у спадкуванні права власності на вищевказаний об`єкт нерухомості слугувала відсутність правовстановлюючих документах, які б підтверджували право власності на нерухоме майно за спадкодавцем. Позивач звертає увагу, що він бажає реалізувати власні спадкові права, тому з метою проведення належної правової процедури реалізації власних спадкових прав, він вимушений звернутися до суду за захистом свого невизнаного права.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 22.02.2024 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.

Позивач у підготовче засідання не з`явився. Від представника позивача: адвоката Сиротюка Р.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд задовольнити останні.

Відповідач у підготовче засідання участь свого представника не забезпечив. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення останніх.

За змістом нормативних положень частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, підготовче засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України.

За правилами частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Доказами у справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.12.2014 (а.с. 09).

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 18.05.1961 року, де матір`ю ОСОБА_1 зазначено: ОСОБА_2 (а.с. 7).

ОСОБА_2 заповіла усе своє майно сину: ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом, який зареєстрований в реєстрі за № 2 від 25.01.1994 року та посвідчений головою виконавчого комітету Підгорецької сільської Ради народних депутатів Бродівського району Львівської області (а.с. 8).

Згідно довідки Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області № 65 від 30.01.2024 року ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстрована та проживала одна в АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Відповідно з виписки з погосподарської книги від 06.02.2024 року № 88, ОСОБА_2 до дня своєї смерті була зареєстрована, проживала та була головою домогосподарства по АДРЕСА_1 . Житловий будинок 1928 року побудови. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку складає 0.16 га не приватизована (а.с. 21).

Відповідно довідки № 35 від 19.01.2024 року виданої КП Львівської обласної ради «Золочівське МБТІ» вбачається, що дані про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у КП ЛОР «Золочівське МБТІ» - відсутні (а.с. 23).

Житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 41. 40 метрів квадратних, разом зі господарськими будівлями та побутовими спорудами, відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації, що підтверджується довідкою про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна за № 26 від 19.01.2024 року (а.с. 22); технічними паспортами (а.с. 13-21).

ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за Вихідним № 31/02-31 від 26.01.2024 року (а.с. 12).

За змістом статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За правилами частини 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

-реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

-на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Вимогами частини 1 статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічні норми дублюються у нормі статті 5 Цивільного кодексу України, де вказується, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про належність цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

За правилами статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Нормативними приписами статті 1218 Цивільного кодексу України визначено, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).

Нормою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вирішуючи питання визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, суд виходить зі того, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері: ОСОБА_2 . При цьому, інші спадкоємці відсутні, що підтверджується копією спадкової справи № 69/2015.

Водночас житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав ОСОБА_2 , що було встановлено судом.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що сторони не заперечують проти ухвалення рішення на користь позивача; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок, разом зі господарськими будівлями та побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Рахімова