Справа № 727/2487/24
Провадження № 4-с/727/6/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Гелка А.С.

представника заявника: ОСОБА_1

представника стягувача: ОСОБА_2

представників Другого відділу ДВС: Бушкевича А.В., Фалібога Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії органу примусового виконання, заінтересовані особи: Другий відділ ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач АТ КБ «Приватбанк», -

ВСТАНОВИВ :

Боржник ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Посилалася на те, що Шевченківським районним судом м.Чернівці було видано виконавчий лист на виконання рішення Чернівецького апеляційного суду по справі №727/10883/22 від 09.08.2023 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Приватбанк» трьох відсотків річних за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 8240, 36 доларів США, а також судовий збір у сумі 8955 грн. 20 коп.

У зв`язку з виконанням виконавчого листа старшим державним виконавцем Другого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалібога Х.П. 11.09.2023 року було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1. Постанову про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала, оскільки не проживає за адресою АДРЕСА_1 .

31.10.2023 року старшим державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна, у якій зазначено, що на момент проведення опису за адресою АДРЕСА_2 ніхто не перебував, у зв`язку з чим можливості потрапити у приміщення не було.

Постановою старшого державного виконавця від 06.02.2024 року було призначено суб`єкта оціночної діяльності ПП «Оціночна компанія «Апекс» з проханням надати письмовий висновок щодо ринкової вартості майна.

01.03.2024 року вона ознайомилася із матеріалами виконавчого провадження НОМЕР_1 та звітом про оцінку майна №1147 від 15.02.2024 року, відповідно до якого вартість об`єкта оцінки складає 426100 гривень.

Вважає дії старшого державного виконавця у частині проведення оцінки арештованого майна боржника незаконними, а оцінку у формі письмового звіту про оцінку вартості майна №1147 такою, що не підлягає застосуванню.

Так, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний), підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує в будь-якому випадку ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Очевидним є те, що при проведенні оцінки арештованого майна, суб`єкт оціночної діяльності не виїжджав до об`єкту оцінки та відповідно не міг належним чином із ним ознайомитись.

Звіт від 15.02.2024 року складено без огляду об`єкта оцінки, у ньому відсутні відомості про неможливість особистого огляду об`єкту оцінки, не зазначено обгрунтувань, застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, що є порушенням п.56 Національного стандарту №1 та ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», що є підставою для визнання оцінки майна неправомірною.

З огляду на зазначені порушення, допущені суб`єктом оціночної діяльності під час складання звіту про оцінку майна, вважає, що є підстави для визнання його дій незаконними.

Просила поновити строки подання скарги, як такі, що пропущені з поважної причини. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалібога Х.П. в частині проведення оцінки арештованого майна у зведеному виконавчому провадженні з примусового виконання ВП НОМЕР_1 від 11.09.2023 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк» три відсотка річних за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 8240, 36 доларів США, а також судовий збір у сумі 8955,20 гривень.

Визнати такою, що не підлягає застосуванню оцінку у формі письмового звіту про оцінку вартості майна №1147 від 15.02.2024 року, а саме: приміщення цокольного поверху в житловому будинку літ.А, загальною площею 20,40 кв.м., що складаються з приміщень 26-1 - 26-3, реєстраційний номер 15480270, що розташовані в АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 12.03.2024 року скаргу ОСОБА_3 призначено до судового розгляду.

Представником стягувача було подано відзив на скаргу, в якому остання проти її вимог заперечує. Зазначила, що усі винесені постанови у межах виконавчого провадження були надіслані державним виконавцем боржнику для відома. На виконання постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності ПП «Апекс» було складено звіт про експертну грошову оцінку. Повідомлення про вартість стягувач отримав.

Вважає, що заявником не надано жодних допустимих доказів, які б свідчили про недоліки проведення оцінки та могли вплинути на реальне визначення ринкової вартості нерухомого майна.

Посилання ОСОБА_3 на порушення Методики проведення оцінки майна не відповідає дійсності, оскільки не суперечить вимогам п.56 Національного стандарту №1. Натомість, представник ПП «Оціночна компанія «Апекс» повідомив, що огляд об`єкта оцінки був проведений. Також про це свідчать фотографічні зображення нерухомого майна, що підлягало оцінці. У задоволенні вимог скарги просила відмовити.

Старшим державним виконавцем Фалібога Х.П. також було подано відзив на скаргу, у якому викладено письмові пояснення на скаргу. У поясненнях державний виконавець заперечувала проти скарги. Зазначила, що всі документи виконавчого провадження надсилались боржнику за адресою зазначеною у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_3 . Проте усі листи було повернуто до Відділу ДВС, оскільки ОСОБА_3 їх не отримувала.

19.02.2024 року ОСОБА_3 було надіслано повідомлення про вартість майна, визначену оцінювачем.

Посилалась на те, що державний виконавець не наділений повноваженнями ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучити експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомити сторонам результати визначення вартості майна, а тому доводи скаржника є необгрунтованими.

Заявником не зазначено доказів на підтвердження заниження оцінки майна боржника чи порушення методики її проведення. Так, доступ до підвального приміщення безперешкодний та наявний. Прохід до приміщення через двір будинку, а через вікно даного приміщення проглядається вся кімната, тому є змога побачити всі цінності, які могли вплинути на вартість майна. Звіт про оцінку майна прошитий та пронумерований, в ньому наявні фото описаного та арештованого майна.

Вказував на те, що боржник своїм правом на рецензування звіту не скористалась.

Просив відмовити у задоволенні скарги.

Представником заявника 28.03.2024 року до матеріалів скарги долучено додаткові докази.

Представник заявника у судовому засіданні скаргу підтримав. Просив задовольнити.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечував проти вимог скарги. Просив відмовити у її задоволенні.

Представники Другого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вимоги скарги не визнали. Просили відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників скарги, дослідивши письмові докази судового провадження, матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з поданої до суду скарги, боржник по виконавчому провадженню вважає, що її права були порушені у зв`язку з проведенням оцінки майна та складенням звіту про оцінку вартості майна №1147 від 15.02.2024 року, а саме: приміщення цокольного поверху в житловому будинку літ.А, загальною площею 20,40 кв.м., що складаються з приміщень 26-1 - 26-3, реєстраційний номер 15480270, що розташовані в АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.а ч.1 ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що скаржниці стало відомо про порушення її прав та свобод 01.03.2024 року після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, про що вона зазначає у поданій до суду скарзі.

Зазначені доводи ОСОБА_3 учасниками виконавчого провадження спростовані не були.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що боржником подано скаргу у визначений Законом строк.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Чинне законодавство України передбачає широке коло можливостей впливу на хід виконавчого провадження, рішення, дії або бездіяльність приватного виконавця.

Гарантією дотримання та забезпечення прав та свобод сторін виконавчого провадження насамперед є право на оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця у межах виконавчого провадження. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності приватних виконавців регламентується як Законом України «Про виконавче провадження», так і відповідними положеннями процесуальних кодексів які повинні застосовуватися у сукупності заходів оскарження.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 у справі № 910/7221/17 зазначив, що в силу приписів вищевказаної статті Закону виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження. Отже, виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується «правомірна поведінка» виконавця.

Пунктом 9 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об`єктивності (пункт 5 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Із досліджених судом матеріалів виконавчого провадження встановлено, що на примусовому виконанні у старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалібоги Х.П. перебувало виконавче провадження НОМЕР_1, відкрите 11 вересня 2023 року на підставі виконавчого листа № 727/10883/22, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці 22.08.2023 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «КБ «Приватбанк» три відсотки річних за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року у розмірі 8240, 36 доларів США та понесених судових витрат у розмірі 8955 грн. 20 коп.

30.10.2023 року старшим державним виконавцем у виконавчому провадженні НОМЕР_1 було винесено постанову про арешт майна боржника - нежилих приміщень цокольного поверху в житловому будинку літ.А., загальною площею 20,40 кв.м., що складаються з приміщень 26-1-26-3, що розташовані за адресою АДРЕСА_2 .

У подальшому постановою від 31.10.2023 року старшим державним виконавцем у присутності понятих було описано зазначене вище нерухоме майно.

Постановою старшого державного виконавця Фалібоги Х.П. від 06.02.2024 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ПП «Оціночна компанія «Апекс» для надання письмового звіту з експертної оцінки описаного та арештованого майна - нежилих приміщень цокольного поверху в житловому будинку літ.А., загальною площею 20,40 кв.м., що складаються з приміщень 26-1-26-3.

15 лютого 2024 року оцінювачем ПП «Оціночна компанія «Апекс» складено звіт про оцінку майна: нежилих приміщень цокольного поверху в житловому будинку літ.А., загальною площею 20,40 кв.м., що складаються з приміщень 26-1-26-3, що розташовані за адресою АДРЕСА_2 , згідно з яким вартість об`єкта оцінки на дату оцінки становить 426100 гривень.

19 лютого 2023 року виконавець надіслав боржнику ОСОБА_3 лист рекомендованим із повідомленням за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_3 , а також на адресу АДРЕСА_1 , в якому повідомив про результати проведеної оцінки.

Усі інші постанови державного виконавця, прийняті у межах даного виконавчого провадження, були також надіслані боржнику за вказаними адресами.

Однак, ОСОБА_3 жодне із надісланих їй повідомлень не отримала.

01.03.2024 року представник боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 ознайомився із матерілами виконавчого провадження, в тому числі і з зазначеними вище документами, що підтверджується поданою ним заявою.

13 березня 2024 року відбувся електронний аукціон, на якому державним виконавцем було передано на реалізацію зазначене вище нерухоме майно за стартовою ціною 426100 гривень.

Відповідно до протоколу про проведені торги №607342 від 13.03.2024 року, електронні торги відбулися, переможцем електронних торгів визнано учасника №11 ОСОБА_5 Нежилі приміщення цокольного поверху в житловому будинку літ.А., загальною площею 20,40 кв.м., що складаються з приміщень 26-1-26-3, що розташовані за адресою АДРЕСА_2 , продано за ціною 426100 гривень.

Розглядаючи аргументи учасників виконавчого провадження, суд виходить із наступного.

Так, згідно з частинами першою, другою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (пункт 6 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною першою статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно з частинами першою-п`ятою статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Під час здійснення виконавчого провадження, за яким стягувачем виступає банк, тимчасова адміністрація або ліквідація якого здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", для проведення оцінки майна (активів) виконавець зобов`язаний залучити суб`єкта оціночної діяльності з переліку, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, під час здійснення виконавчого провадження, за яким стягувачем виступає банк, тимчасова адміністрація або ліквідація якого здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна іншому суб`єкту оціночної діяльності з переліку, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зі змісту Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавець не наділений повноваженням ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучити експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомити сторонам результати визначення вартості майна.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин в питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені в Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з частинами першою, четвертою статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна (частина перша статті 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» , Звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

За змістом статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

В силу пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Отже, звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Таким чином, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження 18-18гс18).

З урахуванням наведених норм Закону, державний виконавець відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» мав право залучити суб`єкта оціночної діяльності, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Такі правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18) та в постанові Верховного Суду від 10 серпня 2021 року у справі № 461/4240/17 (провадження № 61-13852св20).

Після проведеної оцінки державний виконавець зобов`язаний повідомити про результати визначення вартості майна.

При цьому, сторона є ознайомленою з результатами визначення вартості майна, якщо державний виконавець надіслав їй рекомендованим листом повідомлення про результати на адресу, зазначену у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони.

Під час проведення у межах виконавчого провадження визначення вартості майна боржника Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» підлягає застосуванню в частині регулювання діяльності залученого державним виконавцем суб`єкта оціночної діяльності, та не стосується порядку призначення такого суб`єкта державним виконавцем.

Законом передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 826/6706/18 (провадження № К/9901/59534/18).

Частиною четвертою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, під час здійснення виконавчого провадження, за яким стягувачем виступає банк, тимчасова адміністрація або ліквідація якого здійснюється відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В інших випадках Закон України «Про виконавче провадження» не містить обов`язку державного чи приватного виконавця здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, здійснену суб`єктом оціночної діяльності.

У статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачені вимоги щодо рецензування звіту про оцінку майна, згідно з якою рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону. Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим. Якщо письмовим запитом про необхідність проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість майна, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна. У цьому випадку рецензент здійснює або забезпечує здійснення оцінки майна в порядку, встановленому нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, зокрема і заявник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Наведені висновки, викладені у постанові Верховного суду від 08.11.2023 року у справі № 761/38243/21.

Таким чином, дії старшого державного виконавця Фалібоги Х.П. щодо оцінки майна відповідали положенням частин першої - третьої, п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна, а тому вимоги скарги у цій частині є безпідставними.

Окрім того, суд враховує, що представник боржника ознайомився із матеріалами виконавчого провадження, в тому числі і з звітом про оцінку майна, 01.03.2024 року, проте не скористався своїм правом на його спростування шляхом проведення рецензування, а тому його доводи про те, що оспорюваний звіт про оцінку майна було складено з порушенням вимог пункту 56 Національного стандарту № 1 та статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», є необґрунтованими.

Наданий суду представником заявника звіт №42/24 від 22.03.2024 року, складений ТОВ «Оцінка-Інформ», про оцінку майна: нежилих приміщень цокольного поверху в житловому будинку літ.А., загальною площею 20,40 кв.м., що складаються з приміщень 26-1-26-3, що розташовані за адресою АДРЕСА_2 , згідно з яким вартість об`єкта оцінки на дату оцінки становить 648222 гривень, суд до уваги не приймає, оскільки наданий звіт не є рецензуванням звіту від 15.02.2024 року, а є самостійним новим звітом про оцінку майна.

Окрім того, звіт №42/24 від 22.03.2024 року було складено оцінювачем на підставі технічного паспорту та експлікації нежитлових приміщень АДРЕСА_4 , виготовлених на замовлення ОСОБА_3 , відповідно до яких у вказаних приміщеннях наявний санвузол.

При цьому, у матеріалах виконавчого провадження міститься, наданий за вимогою державного виконавця, план та експлікація нежитлових приміщень АДРЕСА_4 , відповідно до яких у вказаних приміщеннях відсутній санвузол.

Також, із дослідженої судом відповіді КП «Чернівціводоканал» від 03.04.2024 року, наданої органу примусового виконання, встановлено, що договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення між ОСОБА_3 та КП «Чернівціводоканал» за адресою АДРЕСА_2 не оформлювався. КП «Чернівціводоканал» надавало ОСОБА_3 технічні умови від 03.06.2010 року №03/202 на проектування водопостачання та водовідведення нежилих приміщень за адресою АДРЕСА_2 .

Представник ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що йому не відомо чи було належним чином завершено процедуру обладнання приміщень водопостачання у визначеному Законом порядку.

Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищенаведених положень Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», зокрема того, що рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.18, 76-81, 353, 432, 447, 448, 450,451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії органу примусового виконання, заінтересовані особи: Другий відділ ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач АТ КБ «Приватбанк» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду буде складено 08.04.2024 року.

Суддя Одовічен Я.В.