Провадження № 2/161/329/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Крупінської С.С.

при секретарі Федоровій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявленого позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мачуха ОСОБА_3 , яка залишила на ім`я своєї дочки ОСОБА_2 . заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кучмою Н.В. 06.08.2008 за Р.№ 2090. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме : квартиру АДРЕСА_1 . Єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 були її чоловік ОСОБА_4 , який мав право на обов`язкову частку та дочка ОСОБА_2 та які звернулися до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Пастухової Н.В. із заявами про прийняття спадщини, однак спадкових прав не оформили, свідоцтва про право на спадщину не отримували.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який залишив на ім`я позивача заповіт, посвідчений 29.01.2020 року приватним нотаріусом Турійського районного нотаріального округу Волинської області Гут А.П. та зареєстрований за Р.№122. Зазначає, що 19.10.2023 року він звернувся до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом на 5/8 часток квартири яка складається з : частки яка належала ОСОБА_5 як другому з подружжя ( оскільки квартира перебувала у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ) та 1/8 частки квартири яка належала ОСОБА_4 , оскільки він успадкував обов`язкову частку згідно ст.1241 ЦК України після смерті дружини ОСОБА_3 але не оформив її.

Однак, 20.10.2023 року нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за життя не визначило частку в спільному майні подружжя та не отримувало свідоцтво про право власності у спільному майні.

На підставі викладеного, просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на 5/8 часток квартири АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 28.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17.01.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи через судове оголошення.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено,що на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 27.01.2000 № 15 ОСОБА_3 належала на праві власності 3-кімнатна квартира АДРЕСА_1 , про що їй було видано свідоцтво про право власності (а.с.7,9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.06.2021 року (а.с.159).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області 06.08.2008 року за Р. № 2090, за яким належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 заповіла своїй дочці ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який 18.11.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Пастухової Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , а саме обов`язкової частки у спадщині , право на яку мав згідно ст.1241 ЦК України (а.с.171).

Також, 18.11.2021 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Пастухової Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 . Дана обставина підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В. Однак спадкових прав не оформили, свідоцтва про право на спадщину не отримували (а.с.156-181).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12-13).

Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з частки квартири як пережитого подружжя та 1/8 обов`язкова частка квартири яка належала йому згідно ст.1241 ЦК України.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, за яким усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належить та буде належити на момент його смерті і на що він за законом матиме право заповів своєму сину ОСОБА_1 (а.с.14).

19.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом на 5/8 часток квартири, однак постановою нотаріуса від 20.10.2023 року № 456/02-31 було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/8 часток квартири АДРЕСА_1 , оскільки не виявляється можливим встановити належність даної квартири на праві спільної сумісної власності подружжя (а.с.16-17).

Згідно ст. 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Зважаючи на вимоги ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способом захист цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми тощо) самостійного заробітку (доходу) .

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі № 214/6174/15 викладений правовий висновок про те, що конструкція норми ст.60 СК України свідчить про презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумція може бути спростована.Один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Отже, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як подружжю, оскільки частки подружжя у праві спільної сумісної власності є рівними.

Також ОСОБА_4 успадкував 1/8 частку квартири як обов`язкову частку згідно ст.1241 ЦК України після смерті дружини ОСОБА_3 , але не оформив її.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 успадкував на підставі заповіту майно, що належало його батькові ОСОБА_4 , а саме 5/8 часток квартири АДРЕСА_1 , тому позов слід задовольнити та визнати в порядку спадкування за позивачем право власності на 5/8 часток квартири АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі та керуючись ст.ст. 1217,1241, 1261,1269,1270 ЦК України, ст.60 СК України, ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 247,258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 право власності на 5/8 часткок квартири АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29 березня 2024 року

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська