Справа № 357/500/24
Провадження № 2/357/1337/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Фельтіна Н. А.,

За участі сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

10 січня 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, відповідно до якої представник позивача просить суд визначити причини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини своєї матері ОСОБА_6 поважною та визначити ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Біла Церква Київської області помер її батько ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Біла Церква Київської області померла її мати ОСОБА_6 . На момент відкриття спадщини ОСОБА_6 на праві приватної спільної часткової власності належала 1/5 частка квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями за законом є доньки ОСОБА_6 - сторони у справі. 27 листопада 2023 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шелудченко О.,В була заведена спадкова справа до майна померлої ОСОБА_6 , проте ним було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартиру через пропуск позивачем строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Причинами пропуску строку звернення з заявою до нотаріуса є стресова ситуація, викликана смертю матері; наявністю на утриманні у позивача двох неповнолітніх дітей та введення Україні воєнного стану.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 12 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19 лютого 202 липня 2023 року. Вказаною ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шелудченка О.В. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

13 лютого 2024 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Козачкова В.Л. на адресу суду надійшло письмове пояснення, згідно з яким останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Пояснення обґрунтоване тим, що позивачем не наведено поважності причин пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивачем не наведено доказів на підтвердження психологічного стану позивача, який створював перешкоди в реалізації своїх спадкових прав; двоє дітей позивача на момент смерті ОСОБА_6 були не малолітніми, так як одній дитині виповнилося 17 років, іншій - 14 років. Воєнний стан не є поважною причиною для пропуску строку на звернення до нотаріуса. Крім цього, місто Біла Церква не відносилося до окупованих територій та територій ведення активних бойових дій.

Підготовче засідання, призначене на 19 лютого 2024 року, відкладено на 19 квітня 2024 року через ненадання приватним нотаріусом копії спадкової справи та неявки в підготовче засідання всіх відповідачів.

23 лютого 2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шелудченко О.В. надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_8 .

Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року закрито підготовче засідання та призначено розгляду справи на 29 березня 2024 року.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Позивач додатково пояснила суду, що між нею та її сестрами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 існувала усна домовленість про те, що вона та ОСОБА_9 відмовляються на користь ОСОБА_10 від спадщини у зв`язку з тим, що у них своєї квартири, а ОСОБА_10 квартири не має та проживає в квартирі матері. Але так як ОСОБА_9 подала до нотаріуса заву про прийняття спадщини, позивач звернулася до суду з метою отримання своєї частки у спадщині для подальшого відчуження вказаної частки на користь сестри ОСОБА_10 . Пояснила, що причиною пропуску строку на звернення до суду був її поганий психологічний стан, але до психолога чи психотерапевта вона не зверталася, так як її сім`я була і психологом і психотерапевтом. Вона утримує двох собак, з якими щодня по дві години проводить тренування. Один раз на тиждень вона зі своїми собаками їздить на тренування до міста Ірпінь Київської області. Крім цього, вона два - три на місяць на протязі шести місяців зверталася за амбулаторною медичною допомогою до лікарів фізіотерапевтів, гастроентерологів та ендокринологів з приводу лікування і десять днів відвідувала курси масажу, проте клопотання про долучення відповідних доказів до матеріалів справи, не заявила, на пропозицію головуючого надати їх в судовому засіданні не відгукнулася. Крім цього пояснила, що через психологічний стан, викликаний смертю матері та введенням в країні воєнного стану, просто забула звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На протязі всього часу після смерті матері вона проживала у квартирі, яка знаходиться у Святошинському районі міста Києва, а на протязі останнього місяця вона проживає у будинку в АДРЕСА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Козачков В.Л. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, підтримавши письмові пояснення, подані до суду. Додатково вказав на те, що жодної поважної причин на пропуск строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач не надала. Звернув увагу суду на те, що позивач мала час на виховання двох собак та могла виділити 15 хвилин часу для звернення до нотаріуса, навіть за місцем проживання із відповідною заявою про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою, якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_6 .

15 лютого 1996 року зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно з яким, позивач, два відповідачі та їх померлі батьки мали право на 1/5 частку спільної часткової власності на вказану квартиру.

Відповідно до спадкової справи № 29/2003, заведеної 01.08.2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , із заявами про вступ у спадщину до нотаріуса звернулися ОСОБА_11 (01.08.2023) та ОСОБА_12 (29.11.2023). Фактично прийняли спадщину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були зареєстровані за однією адресою з померлою.

Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шелудченко О.М. від 29.11.2023 року відмовлено позивачу у видачі їй свідоцтва про право власності за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для вирішення питання про те, чи є позивач таким, що прийняв спадщину відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, визначальним є встановлення факту постійного проживання позивача на момент відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що в разі коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Тобто дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.

За загальними нормами про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Норми частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц та від 07.08.2023 у справі № 179/822/20.

Звертаючись до суду із заявою про визначення повторного додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, позивачка як на підставу поважності причин пропуску строку посилалася на те, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки смерть матері викликала у неї сильне хвилювання, на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та в Україні введено воєнний стан.

Суд не може погодитися із твердженнями позивачки про те, що вона пропустила строк на звернення до нотаріуса з поважних причин, так як нею не надано до суду доказів сильного душевного хвилювання, зокрема звернень до психологів чи лікарів психотерапевтів, яке б перешкоджало їй звернутися на протязі шести місяців до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

На момент відкриття спадщини діти позивача досягли відповідно 17-річного та 14-річного віку. Доказів наявності хвороб у дітей, чи інших непереборних обставин, які б перешкоджали виїзду позивача до міста Білої Церкви з міста Києва чи з села Віта Поштова Фастівського району, які розташовані в межах однієї області, стороною позивача до матеріалів справи не долучено.

Введення в Україні воєнного стану не є поважною причиною неподання позивачем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як на момент відкриття спадщини (02.03.2023) на території Київської області, зокрема міста Києва, села Віта Поштова та міста Біла Церква, не проводилися активні бойові дії, вказані населені пункти не перебували під окупацією, нотаріуси та пошта працювали у звичайному режимі.

Правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 676/47/21, від 20.02.2024 у справі № 279/3762/23.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/15/22 зазначено, що введення в Україні воєнного стану не є поважною причиною для пропуску процесуальних строків.

За таких обставин суд вважає, що позивачем не наведено підстав для визначення поважності причин для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Крім цього суд звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що їй необхідно отримати свою часту у спадщині виключно для того, щоб у подальшому її відчужити на користь іншого відповідача ОСОБА_4 , так як у неї є квартира у АДРЕСА_2 , а ОСОБА_4 проживає у квартирі покійної матері та не має іншого житла.

За таких обставин суд вважає, позивач звернулася до суду не захистом своїх прав та законних інтересів, а фактично за захистом прав та інтересів своєї сестри ОСОБА_4 .

Судові витрати у справі відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_2

Відповідач 2: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складено 29 березня 2024 року

Суддя М. М. Бебешко