Справа № 161/9971/22 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/199/24 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Луцького районного нотріального округу Волинської області Гловацька Алла Володимирівна, про стягнення боргу та визнання договорів недійсними за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Покликався на ті обставини, що 01 лютого 2019 року він позичив ОСОБА_3 150000 доларів США, які останній зобов`язувався повернути до 01 березня 2020 року, про що написав відповідну розписку. Однак відповідач повернув йому лише 25000 доларів США.

Позивач також зазначав, що ОСОБА_3 як гарантію виконання грошового зобов`язання надав йому копії документів, згідно яких останньому на праві власності належали ряд об`єктів нерухомого майна, за рахунок яких він як позичальник мав можливість погасити борг.

Крім того ОСОБА_2 вказував, що у липні 2022 року з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо про те, що 01 квітня 2020 року ОСОБА_3 подарував належні йому на праві власності об`єкти нерухомого майна своїй дружині відповідачу ОСОБА_4 .

У зв`язку із наведеним позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 125000 доларів США заборгованості за договором позики від 01 лютого 2019 року та визнати недійсними договори дарування об`єктів нерухомого майна укладені між ОСОБА_3 і ОСОБА_4

12 грудня 2023 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 подав до суду клопотання про призначення у даній справі повторної судової технічної експертизи документів, яка за своєю суттю належить до криміналістичних експертиз і згідно з вимогами ч. 3 ст 7 Закону України «Про судові експертизи» проводиться виключно державними спеціалізованими установами, а не іншим фахівцем (експертом) з відповідної галузі знань.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року у даній справі призначено повторну судову технічну експертизу документів, на розгляд якої поставлено питання:

-Чи відповідає час виконання рукописного тексту та підпису на документі «Розписка», що знаходиться в матеріалах цивільної справи №161/9971/22 виконані ОСОБА_3 даті, вказаній як дата написання такого документа 01 лютого 2019 року?

-В який проміжок часу виконаний рукописний текст та підпис від імені ОСОБА_3 на документі «Розписка», що знаходиться в матеріалах цивільної справи №161/9971/22?

-Чи відповідає час виконання друкованого тексту на документі «Вимога про повернення боргу», що знаходиться в матеріалах цивільної справи №161/9971/22 даті, вказаній як дата виконання такого документа 14 березня 2022 року?

-Чи виконані документи під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «Вимога про повернення боргу», що знаходяться в матеріалах цивільної справи №161/9971/22 в один проміжок часу?

Проведення повторної судової технічної експертизи документів доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих висновків або відмову від виконання покладених на них обов`язків.

В розпорядження експертів надано матеріали дано цивільної справи.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_2 .

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу представника відповідача залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про призначення в справі повторної судової технічної експертизи документів, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки попередня судова технічна експертиза документів у даній справі була проведена ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа», яке не є державною спеціалізованою установою та не має права на проведення саме такого типу криміналістичних експертиз і свідоцтво експерта, який проводив попередню експертизу, на час її проведення є недійсним, то в необхідність у призначенні повторної експертизи.

Такий висновок суду є правильним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу та визнання договорів недійсними.

24 жовтня 2022 року представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_1 було подано до суду клопотання про призначення у цій справі судової технічної експертизи документів, яке обґрунтоване тим, що предметом позову, крім стягнення заборгованості за договором, є визнання недійсними договорів про визначення часток у праві спільної сумісної власності подружжя з одночасним даруванням 1/2 частки у праві власності на об`єкти нерухомого майна. Дана вимога ґрунтується на договорі позики. Однією з підстав заперечень відповідачки ОСОБА_4 є фіктивність договору позики грошових коштів, що може бути доведено виключно за допомогою висновку експерта за наслідками проведення технічної експертизи документів.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2022 року клопотання представника відповідача задоволено та призначено судову технічну експертизу документів. Проведення судової технічної експертизи документів доручено експертам експертної установи - ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа».

На виконання вказаної ухвали ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» було надано висновок експерта за результатами проведення фізико-хімічної експертизи матеріалів документів за №3411 від 11 вересня 2023року.

12 грудня 2023 року представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 було подано до суду клопотання про призначення у даній справі повторної судової технічної експертизи з тих підстав, що вказана експертиза має проводитись виключно державними спеціалізованими установами, якою ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» не є, а тому остання вона не має права на проведення даної експертизи.

Крім того представник позивача зазначав, що експерт Юрченко Є.М., якому доручалось проведення попередньої експертизи, не є працівником державної спеціалізованої установи, з якої звільнився 04 серпня 2008 року із скасуванням свідоцтва експерта даної установи.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Статтею 76 ЦПК установлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: показаннями свідків, письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів.

Згідно з ч. 1 ст.77, ч. 2 ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У той же час відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

Положеннями ч. 2 ст. 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким,що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності,судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

У п. п. 11, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997року №8 «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» визначено, що однією із гарантій правильності експертного висновку є можливість призначення судом повторної експертизи, яка призначається, коли є сумніви в правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, враховуючи, що висновок експерта не є обов`язковим і повинен оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами .

У силу положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Таким чином, з врахуванням наведених норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у випадку незгоди позивача із висновками експертизи, він має право з врахуванням принципів змагальності цивільного процесу доводити свою незгоду шляхом призначення повторної експертизи.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності в матеріалах справи достатніх доказів для розгляду зазначеного спору не можуть бути прийняті судовою колегією, оскільки лише до компетенції суду першої інстанції належить встановлення достатності доказів для ухвалення рішення в даній справі. При цьому питання достатності доказів для вирішення спору вирішується судом при ухваленні рішення по суті справи. На стадії судового розгляду суд не може оцінити кожен доказ окремо і в сукупності з іншими доказами і зробити висновок про їх достатність.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням норм цивільного процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції та не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді