Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3256/24
Провадження №: 2/332/1887/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Марченко Н.В.,

при секретарі: Петракей Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 05.10.2013 року позивач перебуває у шлюбі з відповідачем. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між сторонами не склалося, у зв`язку з протилежними поглядами на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що примирення між ним та відповідачем є неможливим. За таких підстав, позивач просить суд розірвати укладений шлюб між ним та відповідачем.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2014 позовну заяву прийнято до розгляду , відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився. В прохальній частині позовної заяви, просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що сторони одружені з 12.01.2016 року, шлюб зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12.01.2016, серія НОМЕР_1 .

В шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 31.08.2022, серія НОМЕР_2 .

Спільне життя між сторонами не склалося у зв`язку з протилежними поглядами на сімейне життя. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що примирення між ним та відповідачем є неможливим та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями ч.1,3 ст. 55 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Розглянувши докази по справі, враховуючи, що сторони на примирення не згодні, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено, тому судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 206, 259, 263- 265, 273 ЦПК України, ст. ст..24,55, 105, 109, 110- 112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 12.01.2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №06 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко