Провадження № 2/364/47/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 , Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря судових засідань Сіваченко Л.В.,

розглянувши в смт Володарка в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (РНОКПП не зазначено, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , № тел.: НОМЕР_1 )

до ОСОБА_2 (РНОКПП не зазначено, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , № тел. НОМЕР_2 )

про стягнення аліментів ,

В С Т А Н О В И В:

05.12.2023 за підсудністю від Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на адресу суду надійшла зазначена позовна заява в якій позивачка вказує, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , 2005 року народження, та син ОСОБА_4 , 2011 року народження. Відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання дітей, не цікавиться їх життям.

Позивачка, посилаючись на викладені обставини та на ст. ст. 6 , 150, 180-184, 191 СК України, просить суд стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , на дітей: дочку ОСОБА_3 , 2005 року народження, сина ОСОБА_5 , 2011 року народження, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення повноліття.

20.12.2023 у цивільній справі відкрито провадження на підставі ст. 27 ч. 1 ЦПК України. Судом призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження та про дату розгляду справи судом. Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст.278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву, заперечень тощо ( а.с. 36, 37). Позивачка надіслала на адресу суду заяву, якою просить судовий розгляд проводити без її участі.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

З огляду на вказане суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Суд не може провести заочний розгляд справи, оскільки позивачка не повідомила, що не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивачки викладену у позові, відсутність заперечень відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ) 09 липня 2005 року уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Гор-Пустоварівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 3 (а.с.5). У шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 2, 3). 23.09.2019 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було розірвано Володарським районним судом Київської області ( а.с. 6-8). 11 червня 2020 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_10 , після чого вона стала носити прізвище « ОСОБА_11 » ( а.с.11).

В позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому вона звернулася до суду та ставить питання про стягнення аліментів.

В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із тих міркувань, що непорушним конституційним правом кожної неповнолітньої дитини є її право на утримання батьками до досягнення повноліття.

Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов`язок передбачено в ст. 180 Сімейного кодексу України.

Обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ст. 180 Сімейного кодексу України, вказує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини визначені ст. 182 СК України та положеннями ч. 2 названої статті, а саме, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.

Відповідно до статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, враховує те, що відповідач є особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), обов`язок обох батьків утримувати дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на двох дітей, в заявленому позивачкою розмірі - 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць у відповідності з п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Таким чином встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивачки базуються на законі, тому вони підлягають задоволенню.

Позивачку звільнено від сплати судових витрат, а відтак відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати у розмірі судового збору визначеного державою для розгляду справ даної категорії, що складає - 1211,20 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180 - 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП не зазначено, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП не зазначено, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) на двох дітей:

-дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.09.2023 до досягнення дітьми повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП не зазначено, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) - на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя Г. Л. Моргун