Справа № 644/ 5622 /23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря - Трач М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей з актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача - адвокат Струць Т.І. звернулася до суду із позовною заявою в інтересах позивача ОСОБА_1 в якій просить виключити з актового запису № 162 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, відомості про ОСОБА_1 , як про батька цієї дитини.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що позивач ОСОБА_1 перебував з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. 09.02.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 162. Батьком дитини в свідоцтві про народженні записаний позивач ОСОБА_1 , оскільки дитина була народжена в шлюбі, а відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата або народжена у шлюбі походить від подружжя.

Статтею 133 Сімейного кодексу України передбачено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

В позовній заяві зазначено, що позивач ОСОБА_1 не вважає себе біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що він з відповідачем останні кілька років до розірвання шлюбу не підтримували шлюбні відносини, не вели спільне господарство та побут, у них зникло почуття любові та взаєморозуміння та кожен жив окремим життям. Крім того, ОСОБА_1 перебував на службі у військовій частині НОМЕР_2 в момент ймовірної вагітності відповідача та у відпустку додому не приїжджав, що підтверджується копією архівної довідки військової частини від 12.07.2023 р. за №82-686.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 могла завагітніти від іншого чоловіка, але ОСОБА_1 записали батьком, оскільки сторони перебували ще в офіційному шлюбі на момент народження дитини.

Згідно ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження у зв`язку з чим призначено підготовче судове засідання.

На стадії підготовчого провадження на підставі ухвали суду від 01.12.2023 року у справі було призначено судово-генетичну експертизу, після проведення якої відновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання.

До закінчення підготовчого засідання від представника позивача - адвоката Струць Т.І. засобами електронного зв`язку за допомогою підсистеми «Електронний суд» до суду надійшла заява в якій вона просила суд справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

До закінчення підготовчого засідання, відповідач надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. В своїй заяві відповідач просила розглядати справу без її участі.

Визнання відповідачем позову відповідно до ч.3 статті 200 ЦПК України, надає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Представник третьої особи - начальник відділу Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в підготовче судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. В наданих суду поясненнях представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила проводити розгляд справи без участі їхнього представника.

Таким чином, сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутність, надали письмові заяви в яких зазначили свою позицію з приводу позовних вимог.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі. 09.02.2010 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 62.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 162.

Оскільки на час народження дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, батьком дитини в свідоцтві про народженні записаний позивач ОСОБА_1 , а матір`ю - відповідач ОСОБА_2 (до розірвання шлюбу прізвище відповідача ОСОБА_2 ), відповідно до положень ст. ст. 122, 133 Сімейного кодексу України.

За змістом статті ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата або народжена у шлюбі походить від подружжя. Статтею 133 Сімейного кодексу України, передбачено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно ч.1 ст.136 Сімейного Кодексу України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Оспорювання батьківства це невизнання особою реєстрації себе, як батька дитини, і можливе воно лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Пленум Верховного Суду України в п.11 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини.

Отже, предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Калачева проти російської федерації (від 07.05.2009) зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

За клопотанням представника позивача у справі було призначено судово-генетичну експертизу.

З висновку № СЕ-19/121-24/122-БД від 27.02.2024 року, складеного експертом Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, за результатами проведення судової молекулярно - генетичної експертизи слідує, що біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виключається.

Достовірність результатів експертизи сторонами не оскаржувалася та висновки експерта не спростовані.

Частиною 2 ст.136 СК України визначено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що судом було достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 не являється біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За приписом пункту 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені Наказом Мінюсту України № 96/5 від 12.01.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до п.1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

А відповідно до п. 2.13.1 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження та встановлені судом обставини не спростовувалися відповідачем, яка визнала позовні вимоги, суд вважає, що вимога позивача про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 82, 95, 141, 200, 206, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 122, 133 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей з актового запису про народження дитини - задовольнити.

Виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 22.02.2007 року за № 162 відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як про батька цієї дитини.

Рішення суду після набрання ним законної сили, є підставою для внесення змін органом реєстрації актів цивільного стану до актового запису № 162 від 22.02.2007 року складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині відомостей про батька дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено - 11.04.2024 року.

Суддя: А. К. Сітало