"07" березня 2024 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/1181/20

Провадження № 2/642/172/24

07 березня 2024 року

м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Петрової Н.М.

секретарів судового засідання Усиченко К.І., Кіора А.О.

представника позивача Тарасенко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович), Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання іпотеки такою, що припинена, виключення з державних реєстрів записів про обтяження предмету іпотеки, визнання договору поруки припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2020 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 з позовом до АТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» (Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров В.В.), ТОВ «Укрдебт Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним, виключення з державних реєстрів записів про обтяження предмету іпотеки, визнання договору поруки припиненим.

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним договір іпотеки від 19.02.2008 року на житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , укладений АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , зняти обтяження, накладені на житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: АДРЕСА_1 за договором іпотеки від 19.02.2008 року, а саме: виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрованого 19.02.2008 року за №6623740 щодо заборони відчуження житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 , виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку №34104249, зареєстрованого 19.02.2008 року, внесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49634463 від 12.11.2019 року щодо житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 , виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження об`єкту нерухомості житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер іпотеки 6623816, зареєстрованого 19.02.2008 року, визнати припиненим договір поруки №П1-0 від 19.02.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк».

Позовна заява обґрунтована тим, що 19.02.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 укладено було договір про надання споживчого кредиту № 0 та кредитний договір № 0. На забезпечення виконання зобов`язань за цими кредитними договорами між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 укладено договір іпотеки від 19.02.2008, за яким було накладено обтяження на нерухоме майно - житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: АДРЕСА_1 від 18.09.2003. Договір укладено під час шлюбу проти волі і без відома дружини ОСОБА_1 , без її письмової нотаріально засвідченої згоди. Факт укладення такого договору позивачу був невідомий, внаслідок чого порушено право на її частку у спільній сумісній власності подружжя.

Також на забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами № 0 та кредитний договір № , 19.02.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та позивачем укладено Договір поруки № П1-0. Відповідачі пропустили встановлений чинним законодавством 6-ти місячний строк пред`явлення вимог за цим договором поруки.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 17.12.2010р. по справі № 2-987/10 було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 0 від 19.02.2008 в сумі 186 379,74 грн., 566,66 грн. державного мита та по 40,00 грн. з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи.

Крім цього, заочним рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24.01.2011 по справі № 2-296/11 було звернено стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення публічних торгів, за ціною, визначеною на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності, з подальшим направленням отриманих грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 19.02.2008 на користь ПАТ «УкрСиббанк». Позивач не була долучена до участі у справі при розгляді цивільної справи № 2-296/11, не знала, як і інші треті особи, про ухвалення та існування цього заочного рішення. Це заочне рішення було отримано представником Позивача тільки 28.02.2020. Строк пред`явлення до примусового виконання виконавчих документів, виданих на виконання обох заочних рішень Ленінського районного суду від 17.12.2010 по справі №2-987/10, від 24.01.2011 по справі № 2-296/11 Відповідачами пропущений, що підтверджується записом в матеріалах справи про отримання цих виконавчих листів після пропущення строку їх направлення на примусове виконання, відсутністю відповідної інформації у Автоматизованій системі виконавчих проваджень, відповіддю Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському управління юстиції у Харківській області від 12.03.2020 № 444485550 (Т.1 а.с.1-10).

Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Харкова від 31.03.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (Т.1 а.с.117-118).

27.04.2020 від третьої особи ОСОБА_2 надійшли пояснення до суду, відповідно яких він підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. В поясненнях зазначив, що в офіційному зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 перебуває з 22.07.2006, але фактично проживає з нею у цивільному шлюбі та веде спільне господарство з жовтня 2000. На купівлю нерухомого майна - житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 від 18.09.2003, щодо якого накладено обтяження за договором іпотеки від 19.02.2008, ОСОБА_2 та його дружина- позивач по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 разом давали і збирали грошові кошти приблизно у таких частинах: на 1/3 частину будинку надала кошти ОСОБА_4 , 1/3 частину - ОСОБА_6 , а 1/3 частину будинку ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_1 . Відповідно його дружині ОСОБА_1 та йому належить на праві спільно сумісної власності подружжя 1/3 частина нерухомого майна - житлового будинку та надвірних будівель за адресою. АДРЕСА_1 , при чому частка у спільній сумісній власності у цьому нерухомому майні, яке належить дружині ОСОБА_1 , складає 1/6 частину вищезазначеного нерухомого майна. Договір іпотеки від 19.02.2008 ОСОБА_2 уклав без згоди своєї дружини ОСОБА_1 (Позивача). Під час укладення договору іпотеки від 19.02.2008 - дружина ОСОБА_1 не була присутня і згоди на його укладення не надавала, тому вважає укладений договір іпотеки від 19.02.2008 недійсним (Т.1 а.с.146-148).

27.04.2020 до суду надійшли пояснення третьої особи ОСОБА_3 , відповідно до яких просить суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі та визнати недійсним і припиненим договір іпотеки від 19.02.2008 на житловий будинок та надвірні будівлі за адресою. АДРЕСА_1 , зняти обтяження, накладені на вказаний будинок та визнати припиненим договір поруки, укладений між позивачем ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк» від 19.02.2008 (Т.1 а.с.160-162).

12.05.2020 до суду надійшло клопотання представника відповідача ТОВ «Укрдебт плюс» Ковалевського Є.В. про застосування строку позовної давності ТОВ «Укрдебт Плюс», відповідно до якого позов не визнає, вважає його підстави та обґрунтування хибними і штучними, предмет спору відсутнім, а Позивача - таким, що зловживає процесуальними правами. Вважає, що Позивач пропустив строк давності на подання цього позову, просить суд застосувати строки позовної давності щодо вимог Позивача та відмовити в задоволенні позову у повному обсязі з огляду на те, що позовна заява необґрунтована (Т.1 а.с.174-180).

14.05.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника АТ «Укрсиббанк» Юрченко С.О., відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить суд відмовити у позові в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що оспорюваний договір іпотеки було укладено 19.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (назву змінено на АТ «УКРСИББАНК» у вересні 2009 року) - (іпотекодержатель за договором) та іпотекодавцями: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Вказаний предмет іпотеки належить трьом власникам - іпотекодавцям на праві спільної часткової власності (по 1/3 частині кожному) на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А. Заперечує щодо посилання позивача на те, що предмет іпотеки є спільною з нею сумісною власністю, так як нерухомість, що є предметом іпотеки, була придбана її власниками в 2000 році. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано 22 липня 2006 року, тобто після придбання у власність вищевказаної нерухомості. Таким чином відсутні правові підстави вважати предмет іпотеки спільної сумісною власністю. Щодо посилання позивача на те, що предмет іпотеки придбано ОСОБА_2 в період знаходження у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 , вказує, що на момент укладання оспорюваного договору право власності на 1/3 частину предмета іпотеки належало і належить на момент пред?явлення позову ОСОБА_2 , правові підстави вважати, що з вказаного майна належить ОСОБА_1 - відсутні. Крім того вказує, що в провадженні Ленінського районного суду міста Харкові знаходиться цивільна справа № 642/1684/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Предмет іпотеки, вказане додатковим доказом того, що на момент укладання оспорюваного договорі право власності ОСОБА_1 на вищевказану нерухомість не належало.

Щодо позовних вимог про визнання договору іпотеки припиненим зазначає наступне.

Підставою для позовних вимог в цій частині є посилання позивача на те, що кредитором пропущено строк пред`явлення виконавчого документу по справі № 2-296/11 (рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24.01.2011 року до виконання. Вважаємо, що вказане не може бути підставою для задоволення позовних вимог в цій частині, так як статтю 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 593 ЦК України встановлено перелік підстав припинення права застави: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Така підстава, як пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у вказаних переліках - відсутня, як і у будь-яких інших нормативних актax, відсутня така підстава припинення договору іпотеки також і в самому тексті Пропуск строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання може бути виключно підставою для відмови у прийнятті вказаного документа на виконання органами виконавчої служби, а не підставою для припинення зобов`язання.

Щодо вимог позивача на припинення договору поруки з підстав пропуску банком 6-місячного строку для звернення до суду з позовом до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 19.02.2008 року, то вказане не відповідає дійсності. Так, 17 грудня 2010 року рішенням Ленінського районного суду міста Харкова по справі № 2-987/10 з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 стягнуто солідарно на користь АТ «УКРСИББАНК» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 19.02.2008 року, 27 грудня 2011 року по справі видано виконавчі листи, таким чином просить суд відмовити у позові в повному обсязі (Т.1 а.с.182-197).

27.05.2020 від представника позивача адвоката Тарасенко В.Ю. надійшли додаткові пояснення на клопотання та заяву ТОВ «Укрдебт Плюс» про застосування строку позовної давності, відповідно до яких вважає, що відповідачі пропустили строки пред?явлення до примусового виконання виконавчі листи, що підтверджуються відповіддю на адвокатський запит Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 12.03.2020 № 444485550, відповідно якої зазначено, що у них відсутні виконавчі провадження, де стороною виконавчого провадження - боржником є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а стягувачем - АТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрдебт Плюс». Крім того, у Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті «Судова влада України» відсутні відомості про звернення до суду з заявами про заміну сторони виконавчого провадження. Згідно з положеннями підпункту 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 (чинному на момент ухвалення заочного рішення) державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред?явлення документів до виконання. Аналогічні положення містяться у ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження від 02.06.2016 (чинній на даний час). Тому стягувач (Відповідачі) втратили своє право щодо примусового стягнення боргу з позивача, так як пропустили строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Позивач вважає, що пропуск відповідачем строку на пред?явлення виконавчого листа до виконання, є фактом закінчення терміну дії права відповідача (іпотекодавця), що складає предмет застави, що передбачає відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» припинення іпотеки, яка є окремим видом застави та має наслідком звільнення відповідача від виконання зобов?язань як за кредитним договором, так і за договором іпотеки (застави). За таких обставин, позивач вважає, що іпотечний договір застави слід визнати припиненим. Так саме підлягає визнанню припиненим і договір поруки, укладений між Позивачем і Відповідачем 1, адже згідно з вищезазначеною відповіддю ВДВС, строк пред?явлення до виконання рішення суду про стягнення заборгованості, по якому Відповідачі теж пропустили. Відповідно, внаслідок пропуску строку пред?явлення виконавчих документів до примусового виконання за вищезазначеним заочним рішенням Відповідачі втратили своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Також внаслідок вищезазначених обставин Відповідачі втратили і своє право на стягнення заборгованості за договором поруки (Т.1 а.с.210-224).

27.05.2020 від представника позивача адвоката Тарасенко В.Ю. надійшла відповідь на відзив, відповідно якої вказує, що відповідачі ніякого права на накладення стягнення на договір іпотеки не мають, тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (Т.1 а.с.226-238).

Ухвалою суду від 22.06.2020 провадження у даній справі зупинено до розгляду цивільної справи № 642/1684/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: АТ «Укрсиббанк», ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрдебт Плюс» про встановлення фату проживання однією сім`єю без шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на майно (Т.1 а.с.246-247).

Постановою Харківського апеляційного суду від 18.09.2020 ухвалу Ленінського районного суду від 22.06.2020 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи (Т.2 а.с.41-43).

Ухвалою Ленінського райорнного суду м.Харкова вівд 30.09.2020 поновлено провадження у справі (Т.2 а.с.52).

Ухвалою суду від 18.11.2020 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду (Т.2 а.с.109-110).

Після закриття підготовчого судового засідання у справі, 08.02.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ТОВ «Укрдебт Плюс» Пивоварова В.І., відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (Т.2 а.с.151-162). Суд не приймає до уваги відзив, так як він поданий до суду з порушенням норм, визначених ЦПК України.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 15.04.2021 у цивільній справі №642/1684/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: АТ «Укрсиббанк», ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрдебт Плюс» про встановлення фату проживання однією сім`єю без шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на майно, встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з жовтня 2000 до 22.07.2006 року, визнано право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 1/3 частину житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 (Т.2 а.с.203).

Постановою Харківського апеляційного суду від 9 грудня 2021 року по справі №642/1684/20 року ОСОБА_1 відмовлено в позові до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією з ОСОБА_2 сім?єю з жовтня 2000 року, визнання за подружжям права спільної сумісної власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , визнання за нею права власності на 1/6 частину вказаного будинку.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного суду № 7/0/9-22 від 14.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м.Харкова та Орджонікідзевського районного суду м.Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтави.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду №65 від 17.11.2022 року, із 23.11.2022 відновлено територіальну підсудність судових справ районних судів м. Харкова, зокрема Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м.Харкова.

14.03.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями вищевказана цивільна справа надійшла в провадження до судді Київського районного суду м. Полтави Миронець О.К.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 20.03.2023 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович), Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про визнання договору іпотеки недійсним, виключення з Державних реєстрів записів про обтяження предмету іпотеки, визнання договору поруки припиненим, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова (Т.3 а.с.56).

29.06.2023 року вищевказана цивільна справа надійшла до Ленінського районного суду м.Харкова з Київського районного суду м. Полтави.

Ухвалою суду від 10.07.2023 вищевказану цивільну справу прийнято до розгляду та визначено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження (Т.3 а.с.70).

07.08.2023 ухвалою суду витребувано у ТОВ «Укрдебт Плюс» письмову інформацію щодо належності ТОВ «Укрдебт Плюс» право вимоги до боржників за договором про надання споживчого кредиту № 0 (при застосуванні ануїтетної системи погашення) від 19.02.2008р. та договором про надання споживчого кредиту №0 від 19.02.2008р. (укладений на забезпечення виконання зобов?язань за договором №0 від 19.02.2008р.); письмову інформацію, чи передавали ТОВ «Укрдебт Плюс» право вимоги за вищезазначеними кредитними договорами та договором іпотеки від 19.02.2008р. іншим особам; копії договорів з третіми особами про це; письмову інформацію про повний поденний розрахунок заборгованості за вищезазначеними кредитними договорами із зазначенням всіх здійснених ТОВ «Укрдебт Плюс» нарахувань та всіх оплат, здійснених боржником або поручителями у рахунок погашення заборгованості за вищезазначеними кредитними договорами, за період з моменту його укладення з 19.02.2008р. і по сьогоднішній день; розрахунок за кожним договором окремо; письмову інформацію по реквізитам для оплати заборгованості за вищезазначеними кредитними договорами, яку надано відповідачем 25.09.2023.

Ухвалою суду від 30.11.2023 прийнято уточнену позовну заяву про визнання іпотеки припиненою, виключення з Державних реєстрів записів про обтяження предмету іпотеки, в якій просить суд визнати іпотеку, накладену договором іпотеки від 19.02.2008 року на житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: АДРЕСА_1 такою, що припинена; зняти обтяження, накладені на житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: АДРЕСА_1 за договором іпотеки від 19.02.2008р., а саме: ??виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, зареєстрованого 19.02.2008р. за № 6623740, щодо заборони відчуження житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 ; ??виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку № 34104249, зареєстрований 19.02.2008р., внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49634463 від 12.11.2019р., щодо житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 ; ??виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження об?єкту нерухомості - житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер іпотеки 6623816, зареєстрованого 19.02.2008р.; визнати припиненим договір поруки №П1-0 від 19.02.2008 р., укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»; долучено до матеріалів справи копії квитанцій про оплату заборгованості за вказаним договором іпотеки; витребувано інформацію з АТ «УкрСиббанк» чи належить станом на даний час право вимоги до боржників договір про надання споживчого кредиту №0 від 19.02.2008 року, укладений на забезпечення виконання зобов`язань за основним договором про надання споживчого кредиту №0 (при застосуванні ануїтетної системи погашення) від 19.02.2008 року та письмову інформацію про стан заборгованості за даним договором (Т.3 а.с.207-233).

Ухвалою суду від 09.01.2024 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Після закриття підготовчого судового засідання, 10.01.2024 до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву від представника АТ «Укрсиббанк» Юрченка С.О., відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, вважає їх необґрунтованими, так як позивач взагалі не є стороною ані кредитного договору №0 від 19.02.2008 року, ані стороною договору іпотеки, що був укладений з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором (договір іпотеки від 19.02.2008 року). Вказані договори укладені між ОСОБА_2 та АТ «УКРСИББАНК». За загальним змістом поняття «позивач» Позивач - це особа, на захист суб?єктивних прав і охоронюваних законом інтересів якої порушується цивільна справа.

Враховуючи той факт, що позивач не є стороною спірного договору іпотеки та договорі поруки, відсутні підстави вважати, що Відповідачами по справі були порушені будь-які її права за вказаними договорами. Посилання Позивача на те, що спірний договір було укладено без її згоди, як дружини, є безпідставним та свідчить про бажання Позивача ввести суд в оману, т.я. постановою Харківського апеляційного суду від 9 грудня 2021 року по справі № 642/1684/20 року ОСОБА_1 відмовлено в позові до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією з ОСОБА_2 сім?єю з жовтня 2000 року, визнання за подружжям права спільної сумісної власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , визнання за нею права власності на 1/6 частину вказаного будинку. Підставою для відмови в задоволенні позову став висновок апеляційного суду про те, що Позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що 1/3 частина будинку була придбана внаслідок її з ОСОБА_2 спільної праці, як членів сім?ї.

Що стосується позовних вимог про визнання іпотеки припиненою, визнання припиненою договору поруки та, відповідно, зняття обтяжень зі спірного майна, то підставою для позовних вимог в цій частині є посилання позивача на те, що кредиторами пропущено строк пред?явлення виконавчих документів по справі № 2-296/11 (рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24.01.2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки) та справі № 2-987/10 (рішення Ленінського районного суду від 17.12.2010 року про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_2 та поручителів).

Представник АТ «Укрсиббанк» Юрченко С.О. вважає, що вказане не може бути підставою для задоволення позовних вимог в частині визнання договорів іпотеки та поруки припиненими, враховуючи наступне. Статтею 598 ЦК України встановлено, що зобов?язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 593 ЦК України визначено перелік підстав припинення застави: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрата предмета застави, якщо заставодавець не змінив предмет застави; реалізацію предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави; право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Аналогічні підстави припинення іпотеки встановлені і Законом про іпотеку (стаття 17), така підстава, як пропуск строку пред?явлення виконавчого документа до виконання у вказаних переліках - відсутня, як і у будь-яких інших нормативних актах. Відсутня така підстава припинення договору іпотеки і у самому тексті оспорюваного договору.

Пропуск строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання може були виключно підставою для відмови у прийнятті вказаного документа на виконання органами виконавчої служби, а не підставою для припинення зобов?язання. Крім того, законодавством України передбачено механізм поновлення строку для пред?явлення виконавчого документа для виконання, це є доказом правильності позиції банка щодо правомірності припинення договорів застави в таких випадках.

Крім того, прошу суд прийняти до уваги також той факт, що Законом України «Про іпотеку» передбачено права іпотекодавців і на позасудові способи звернення стягнення на предмет іпотеки, у випадку задоволення позову про припинення іпотеки, вказані права іпотекодержателя на момент розгляду справи будуть порушені.

Суд не приймає відзив до уваги відповідно до ст.199 ЦПК України, так як він направлений суду після закінчення підготовчого провадження.

Представник позивача - адвокат Тарасенко В.Ю. в судовому засіданні просила суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині визнання іпотеки такою, що припинена та про виключення відповідних записів про обтяження нерухомості іпотекою з державних реєстрів. Просила суд задовольнити позовні вимоги в частині визнання договору поруки припиненим.

Представники відповідачів та треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності учасників процесу, які належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, у зв`язку з чим суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представників відповідачів та третіх осіб на підставі наявних у суду матеріалів, враховуючи, що вони надали суду пояснення та відзиви на позовну заяву, висловили свої позиції щодо позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.12 ЦПК України та відповідно до ч.ч.1,5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Тарасенко В.Ю. просила суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині визнання іпотеки такою, що припинена та про виключення відповідних записів про обтяження нерухомості іпотекою з державних реєстрів.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Частиною другою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Отже, виходячи з аналізу положень статей 12, 13, 43, 49, 257 ЦПК України, можна дійти висновку, що позивач має право подати заяву про залишення позову без розгляду лише до початку розгляду справи по суті, а не на будь-якій стадії судового процесу на відміну від відмови від позову.

Тобто, виходячи з процесуальних обмежень, чітко передбачених у пункті 5 частини першої статті 257 ЦПК України, позов може бути залишено без розгляду за клопотанням позивача виключно до початку розгляду справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні від 09.01.24 заслухано представників сторін по суті позовних вимог. Представник позивача із заявою про залишення позову без розгляду звернувся 19.02.2024, тобто на стадії розгляду справи по суті, що суперечить вимогам п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання представника позивача про залишення позову без розгляду в частині визнання іпотеки такою, що припинена та про виключення відповідних записів про обтяження нерухомості іпотекою з державних реєстрів та застосування положення пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.

Судом встановлено, що 19.02.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 у розмірі 25 000 швейцарських франків, що дорівнює еквіваленту 114 563,53 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору (Т.1 а.с.29-36)

19 лютого 2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0.

На забезпечення виконання зобов`язань за цими кредитними договорами між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 укладено договір іпотеки від 19.02.2008, за яким було накладено обтяження на нерухоме майно - житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: АДРЕСА_1 від 18.09.2003 (Т.1 а.с.38-44, Т.2 а.с.210-211).

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0 та кредитним договором № , 19.02.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та позивачем ОСОБА_1 укладено Договір поруки № П1-0, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобов`язань, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №0 від 19.02.2008, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (Т.1 а.с.45).

Також на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0 та кредитним договором № , 19.02.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та третьою особою по справі ОСОБА_4 укладено Договір поруки № П2-0, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобов`язань, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №0 від 19.02.2008, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (Т.1 а.с.46).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 18.09.2003, власниками житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (Т.1 а.с.47-48).

Зазначене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20.01.2020, відповідно якої іпотекодавцями є ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (Т.1 а.с.49-51).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 17.12.2010 по справі № 2-987/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 0 від 19.02.2008 в сумі 186 379,74 грн., 566,66 грн. державного мита та по 40,00 грн. з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи (Т.1 а.с.188-189).

17.12.2010 Ленінським районним судом м.Харкова видано виконавчі листи щодо стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №0 від 19.02.2008 в сумі 186 379,74 грн., 566,66 грн. державного мита нга користь ПАТ «Укрсиббанк» (Т.1 а.с.190-193)

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 07.06.2011 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 17.12.2010 (Т.1 а.с.194-195).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 24.01.2011 по справі № 2-296/11 звернено стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення публічних торгів, за ціною, визначеною на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності, з подальшим направленням отриманих грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 19.02.2008 на користь ПАТ «УкрСиббанк» (Т.1 а.с.52).

Позивач ОСОБА_1 посилається на той факт, що договір іпотеки від 19.02.2008 був укладений під час шлюбу проти її волі і без її відома, як дружини.

Так, відповідно копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 22.07.2006, шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено 22.07.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Харкова (Т.1 а.с.27)

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 15.04.2021 у цивільній справі №642/1684/20 встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з жовтня 2000 до 22.07.2006 року, визнано право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 1/3 частину житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 (Т.2 а.с.203).

Постановою Харківського апеляційного суду від 9 грудня 2021 року по справі №642/1684/20 року ОСОБА_1 відмовлено в позові до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією з ОСОБА_2 сім?єю з жовтня 2000 року, визнання за подружжям права спільної сумісної власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , визнання за нею права власності на 1/6 частину вказаного будинку. Рішення набрало законної сили 09.12.2021.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що посилання позивача про порушення її прав при укладенні оспорюваного договору іпотеки від 19.02.2008 не доведеним та такими, що протирічать дійсним обставинам.

Крім того, так як позивач ОСОБА_1 не є стороною ані кредитного договору №0 від 19.02.2008 року, ані стороною договору іпотеки від 19.02.2008, що був укладений з метою забезпечення виконання зобов?язань за вказаним кредитним договором (договір іпотеки від 19.02.2008 року), в судовому засіданні не довела порушення її права чи безпосереднього інтересу, а тому суд визнає її неналежним позивачем у цій справі з огляду на наступне.

За загальним змістом поняття «позивач» - це особа, на захист суб?єктивних прав і охоронюваних законом інтересів якої порушується цивільна справа.

Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За змістом ст.51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Суд приймає до уваги твердження відповідачів, що позивач ОСОБА_1 не є стороною спірного договору іпотеки від 19.02.2008, тому відсутні підстави вважати, що Відповідачами по справі були порушені будь-які її права за вказаними договорами.

Так, згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 607/14378/21, провадження № 61-5246св22, суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.

Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову.

Це є самостійною підставою для відмови в позові. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17) від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9).

У пункті 114 постанови Великої Палати верховного суду від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) зазначено: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з позивачкою в тому, що кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право звернення до суду для їх захисту. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити».

Водночас не підлягає судовому захисту похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього.

Отже, позивач не довела порушення її права чи безпосереднього інтересу, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у цій справі, а відтак відмовляє у задоволенні вимог.

В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 89, 263- 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович), Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання іпотеки такою, що припинена, виключення з державних реєстрів записів про обтяження предмету іпотеки, визнання договору поруки припиненим відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2

Представник позивача: адвоката Тарасенко Віра Юріївна, свідоцтво на право на заняття адвокатською діяльністю № 2775, видане Радою адвокатів Полтавської області 23.04.2019, адреса: м.Харків, вул. Слов`янська, 3, офісний центр, 4 поверх, к.407

Відповідач: Акціонерне товариство «УкрСиббанк»,, адреса: 04070, м.Київ, вул.Андріївська, 2/12.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович), , адреса: 01133, м.Київ, вул.Щорса, 36 Б

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», , адреса: 04073, м.Київ, проспект Степана Бандери, 28 А.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , 1953 року народження, ІПН НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 .

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст рішення складено 11.03.2024

Суддя Наталя Петрова