Справа № 752/5293/22
Провадження № 2-др/752/48/24
У Х В А Л А

Іменем України

03.04.2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Крекотень О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва заяву представника ОСОБА_1 адвоката Любаренка Дениса Олеговича, представника ОСОБА_2 адвоката Любаренка Ігоря Олеговича, керівника Адвокатського бюро «Любаренко та Партнери» про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Адвокатського бюро «Любаренко та Партнери», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпромгруп», треті особи Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури м. Києва, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Голосіївського районного суду міста Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Адвокатського бюро «Любаренко та Партнери», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпромгруп», треті особи Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури м. Києва, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 18.03.2024р. провадження в даній справі закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

28.03.2024р. зареєстровано заяву представників відповідача 1, відповідача 2, відповідача 3 про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача, за якою вони просять стягнути з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача 1 компенсацію здійснених, фактично понесених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача в розмірі 50 000,00 грн.; стягнути з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача 2 компенсацію здійснених, фактично понесених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача в розмірі 50 000,00 грн.

В обгрунтування заяви зазначають, що упродовж розгляду справи АБ «Любаренко та партнери» провело значно роботу та підготовило відзив по справі на 17 сторінках та додатках у два томи. Зауважують, що в інтернет-ресурсах у вільному доступі можна побачити скільки справі та проваджень заведено на ОСОБА_1 завдяки ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_4 , фактично подано понад сорок позовних заяв внаслідок необгрунтованих дій позивача. Закриваючи провадження в даній справі, як вказують відповідачі, судом встановлено факт необгрунтованих дій позивача. При цьому 01.02.2024р. у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва під час очікування розгляду справи №752/8868/23 (суддя Кордюкова Ж.І.) вдалося зробити аудіозапис розмови, під час якої ОСОБА_3 хизувався адвокату Гуревичу М.Г. про свої справжні наміри та цілі шантажу своїх дітей та онуків. Під час цієї розмови ОСОБА_3 визнав чимало фактів, що є істотним для розгляду цієї справи. Також відповідачі звертають увагу суду на рішення Ради адвокатів України «Про затвердження роз`яснення щодо можливості надання адвокатами правової допомоги членам сім`ї та родичам» від 22.09.2017р. №198.З огляду на зазначене та з посиланням на ч. 9 ст. 141 ЦПК України просять стягнути з позивача судові витрати.

Дослідивши матеріали справи та заяви, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави1. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення

позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, незалежно від результатів вирішення спору відповідач має право заявити вимоги про стягнення судових витрат, здійснених ним, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Відповідно до роз`яснень, які міститься у п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у

цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Таким чином, за змістом ч. 9 ст. 141 ЦПК України для стягнення судових витрат, понесених відповідачем, які пов`язані з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету обмеження прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідачами не доведено обставин, з якими закон, а саме ч. 9 ст. 141 ЦПК України, пов`язує можливість стягнення судових витрат на їх користь.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 141, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Любаренка Дениса Олеговича, представника ОСОБА_2 адвоката Любаренка Ігоря Олеговича, керівника Адвокатського бюро «Любаренко та Партнери» про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Адвокатського бюро «Любаренко та Партнери», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпромгруп», треті особи Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури м. Києва, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 03.04.2024р.

Суддя І.О. Ольшевська