Справа № 362/1665/24
Провадження № 2-о/362/64/24
У Х В А Л А

11.03.2024 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа: Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області про встановлення факту смерті,-

в с т а н о в и в:

11.03.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Круглозерки Голопристанського району Херсонської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Нижні Сірогози Генічеського району Херсонської області.

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту смерті в порядку окремого провадження суддею враховано, що ця заява повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим 294 ЦПК України .

Згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначених вимог закону, до вказаної заяви про встановлення факту смерті не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, та не додано жодних документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає дві понятійні категорії, до першої відносять заяви, за яких справляння судового збору не передбачено взагалі, друга категорія, зокрема, визначає коло осіб, яким надається пільга у вигляді звільнення від сплати судового збору за подачу певних (визначених законом) заяв.

Аналіз положень ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» дозволяє дійти висновку, що на законодавчому рівні визначено, що судовий збір не справляється лише за подання заяви про встановлення факту смерті за певних обставин, а саме: - особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; - встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до п. 21 ч.1 ст. 5 Закон України «Про судовий збір», законодавцем передбачено звільнення від сплати судового збору за звернення із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Сама по собі обставина смерті особи на тимчасово окупованій території не є підставою для звільнення заявника від сплати судового збору на підставі п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Із заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Круглозерки Голопристанського району Херсонської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Нижні Сірогози Генічеського району Херсонської області. Отже, за подання вказаної заяви слід сплатити судовий збір.

Аналогічний висновок викладено в ухвалах Верховного Суду від 25 січня 2019 р. у справі № 243/9106/18, від 04 жовтня 2019 р. у справі № 242/4145/19, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 р. у справі № 350/2002/18, від 20 листопада 2019 р. у справі №243/12928/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п .п. 1, 4 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік "прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 р. встановлено у розмірі 3028,00 грн., то за подання до суду даної заяви, розмір судового збору становить 605,60 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Одночасно, заявником не надано довідку або іншого документа на підтвердження місця проживання (перебування) заявника на території, на яку поширюється територіальна юрисдикція Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Згідно з ч. 1 ст. 318ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Заявник вказує, що встановлення факту смерті необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті померлої. Також заявник звертається до суду аби встановити факт смерті, щоб в подальшому реалізувати свої спадкові відносини та аби заінтересована особа 2 та 3 їх також могли реалізувати. Разом з тим, заінтересованою особою 1 заявник вказує Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області. Також у заяві вказано, що у заявника, ОСОБА_1 , є сестра ОСОБА_4 , яка повідомила про факт смерті.

Тобто, заявником не повністю сформовано суб`єктний склад осіб, на права яких може повпливати рішення по справі.

При цьому, суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд. Вимога сплати судового збору прямо передбачена нормами чинного законодавства та, оскільки чинним законодавством передбачений порядок звільнення від сплати судового збору судом, не є перешкоджанням доступу до правосуддя.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 р. у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 р. у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»).

Отже, відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати двох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху враховуючи стислі строки розгляду справи. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, заявнику необхідно усунути недоліки, вказані в ухвалі, шляхом подання заяви в новій редакції, надання доказів та оригіналу квитанції про сплату судового збору.

На підставі наведеного, керуючись статтями 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 4, 5, 6 Закону України «Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа: Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області про встановлення факту смерті,- залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати двох днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатись неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кравченко Л.М.