Справа № 758/6080/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Карпишиної К. С.,

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні майном, розподіл особового рахунку,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся у суд із позовом до відповідача у якому просить: зобов`язати відповідача не чинити перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 ; розділити особовий рахунок житлової площі за адресою - АДРЕСА_2 між позивачем та відповідачем.

В обґрунтування позову покликається на те, що відповідач з 1985 року набула право користування вищевказаної квартирою на підставі оренду виданого уповноваженим органом. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2002 року, а відтак позивач став членом сім`ї наймача. У відповідності до ст. 65 ЖК України набув право користування вказаною квартирою на рівні інших членів сім`ї наймача. На початку квітня 2016 року після сварки із дружиною, остання змінила замки у вхідних дверях квартири, таким чином не впускає до неї, а відтак чинить перешкоди у користуванні житловим приміщенням. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити.

Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на первісний позов.

ОСОБА_3 подано зустрічний позов до ОСОБА_2 у якому просить визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням та виселити його без надання іншого житлового приміщення, а саме квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування зустрічного позову покликається на те, що є наймачем вищевказаної квартири. У 2000 році уклала шлюб із відповідачем, який припинено на підставі рішення суду у 15.06.2016, у зв`язку із тим що останній зловживав спиртними напоями, систематичними випадками застосування насилля відносно позивача та старшої дочки. У зв`язку із тим, що відповідач часто порушує правила співжиття, часто перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчиняє насильство у сім`ї, просить у відповідності до ст. ст. 71, 116 ЖК України визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та виселити без надання іншого житлового приміщення. Відповідачем за зустрічним позовом не подано відзив, який би містив заперечення на позов. Ухвалою суду від 22.03.2024 зустрічний позов залишено без розгляду у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддею у справі визначено ОСОБА_6

19.04.2021 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

23.10.2023 ухвалою суду прийнято до спільного розгляду з первісним позовом позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні майном зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням без надання іншого житлового приміщення.

16.01.2024 у справі проведено автоматизований розподіл справи за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено Якимець О. І.

17 січня 2024 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

19 січня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав первісний позов та просить такий задовольнити. У зустрічному позові просить відмовити за безпідставністю.

У судове засідання інші учасники не з`явились, хоча повідомлялись про час, дату та місце цього засідання, що підтверджено матеріалами справи, а тому враховуючи думку представника позивача суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд установив, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (основний квартиронаймач), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (чоловік основного квартиронаймача), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дочка основного квартиронаймача), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дочка основного квартиронаймача)., що підтверджено довідкою про зареєстрованих осіб /том 1 а.с. 4/.

15 червня 2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинено на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва (справа № 758/4959/16-ц).

Між сторонами виникли житлові відносини щодо захисту права користування житловим приміщенням шляхом усунення перешкоду, які регулюються нормами Житлового кодексу України.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно зі ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Позивач наводить аргументи про те, що між сторонами склалися неприязні та стійкі, тривалі конфліктні відносини, що призводять до сварок.

25 квітня 2016 року представник позивача звернувся із заявою до Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві про те, що на підставі побутового конфлікту позивача із квартири АДРЕСА_1 вигнали дружина та двоє дочок, не впускають у середину, не дають особисті речі. Ключі від квартири позивач загубив. Просив бути присутнім працівникам поліції під час потрапляння до квартири, яке планує на 28.04.2016 о 10.00 год, з метою уникнення провокацій та порушення громадського порядку /том 1 а.с. 5/.

Відповідно до висновку Управління поліції в Подільському районі ГУ НП у м. Києві від 04.05.2016, розглянувши заяву від 25.04.2016 установлено, що викладені у заяві обставини знайшли своє підтвердження. Рекомендовано ОСОБА_2 звернутися до суду для вирішення відповідного питання /том 1 а.с. 6,7/.

Разом зі тим, будь-яких доказів вчинення відповідачем перешкод позивачу потрапити до квартири не підтверджено доказами, адже доказів виконання заяви від 25.04.2016 суду не надано. Висновок від 04.05.2016 ґрунтується лише на аналізі поданої заяви, та жодних даних (рапортів, актів тощо) щодо виходу працівників поліції за місцезнаходження квартири 28.04.2016 та вчинення відповідачем перешкод позивачу у користуванні майном не подано.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що позивачем не доведено, що відповідач чинить йому перешкоди в користуванні житлом, в результаті чого він не може потрапити до квартири, де позивач має право на проживання та користування вказаним житлом в зв`язку з чим позивач змушений проживати в іншому житловому приміщенні.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно з ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Законодавцем визначено, що особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 . Зазначив, що відповідач протиправно чинить йому перешкоди у користуванні майном, не допускає до квартири, змінив вхідні замки на дверях. Однак жодних доказів у відповідності о ст. ст. 76-80 ЦПК України суду не подав.

Разом з тим, позивач, посилаючись на порушення його прав щодо користування майном не зазначив спосіб, у який таке порушене право, на його думку, підлягає захисту, а лише просив зобов`язати не чинити йому перешкоди.

Отже, позивач, посилаючись на порушення його прав щодо користування майном, звертаючись до суду з позовом не зазначив спосіб захисту такого права, як то вселення до квартири, зобов`язання відповідача надати ключі від квартири або інші способи.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що позовна вимога про зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні майном не може бути задоволена, оскільки позивачем не подано доказів цього та не обрано способу захисту, адже у разі задоволення вимоги без визначеного позивачем способу захисту рішення було б неефективним.

Разом із тим, суд відмічає, що відмова у задоволенні позову в цій частині не позбавляє особу звернення до суду з позовом, в якому буде обрано належний спосіб захисту та за умови, що такі перешкоди будуть встановлені.

Щодо позовної вимоги про розподіл особового рахунку житлової площі квартири АДРЕСА_3 між сторонами, суд прийшов до наступного.

Згідно зі ст. 66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 10 Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, передбачений порядок розподілу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартир. Мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар).

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відносини між споживачами та виконавцями у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Отже, розподіл особового рахунку можливий лише за умови укладення з кожним із споживачів окремих договорів про надання послуг.

Однак, позивач не надає жодних доказів, які б підтверджували укладення відповідних договорів із позивачем та/або відповідачем.

Також матеріали справи не місять доказів щодо звернення позивача до відповідних установ з вимогою про розподіл особових рахунків чи відомостей щодо наявних домовленостей чи можливості досягнення таких домовленостей по оплаті житлово-комунальних послуг між наймачем та членами його сім`ї щодо квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що позивачем не доведено у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України позовної вимоги щодо розподілу особових рахунків на сплату комунальних послуг, шляхом виділення сторонам окремих особових рахунків, а відтак у такій слід відмовити.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інших обставини справи, які б мали вирішальне значення для правильного вирішення справи та на які сторони не покликались, суд не встановив.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що у позові слід відмовити повністю.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір сплачений за подання позову до суду покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 81, 141, 259, 265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні майном, розподіл особового рахунку - відмовити.

Судові витрати понесені позивачем - покласти на останнього.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП та/або серія та номер паспорта невідомі;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, місцезнаходження - місто Київ, вулиця Борисоглібська, будинок № 14, .

Повне судове рішення складено 29 березня 2024 року.

Суддя О. І. Якимець