ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1770/23

Провадження № 22-ц/4820/110/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представники ФГ «Горобина» - Федорчук О.В. та Вонсович М.М.,

представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Козак І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами Фермерського господарства «Горобина» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2023 року та додаткове рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року (суддя Луговий О.М.) за позовом Фермерського господарства «Горобина» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Фермерське господарство «Андріївське плюс» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року Фермерське господарство «Горобина» (далі ФГ «Горобина») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Фермерське господарство «Андріївське плюс» (далі ФГ «Андріївське плюс») про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Старокостянтинівської районної ради народних депутатів Старокостянтинівського району Хмельницької області від 20 жовтня 1998 року №13 ОСОБА_6 надано в постійне користування земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства площею 45,0 га на території Іршиківської сільської ради колишнього Старокостянтинівського району, на даний час - Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії ХМ №077 від 17 травня 1999 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею №79.

08 вересня 1999 року ОСОБА_6 зареєстровано фермерське господарство «Горобина» .

В подальшому частину земельної ділянки, яка надана фермерському господарству, а саме, площею 26,894 га передано у приватну власність членам фермерського господарства «Горобина», що підтверджується розпорядженням Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 27 грудня 2005 року №367/2005-р.

Земельна ділянка, яка залишилась в користуванні ФГ «Горобина» становить 18,1060 га що підтверджується довідкою від 28 січня 2014 року №182 з державної статистичної звітності про наявність земель станом на 01.01.2014 Управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі.

23 березня 2023 року ФГ «Горобина» звернулось до приватного підприємства «Земельно-юридичний центр» (, м. Хмельницький вул. Подільська, 10) з метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 33,7000 га в частині 18,1060 га.

При розробці технічної документації, відповідно до даних з Державного земельного кадастру встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:002:0005, :05:002:0007, :05:002:0006, :05:002:0008, :05:002:0009 повністю накладаються на частину земельної ділянки №1 згідно з Державного акту на право постійного користування землею серії ХМ №077 від 17.05.1999 року, загальна площа накладки становить: 10,0000 га, що підтверджується листом ПП «Земельно-юридичного центру» від 04.04.2023р. №23/36 з додатками та технічною документацією.

На підставі наказів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:002:0005, :05:002:0007, :05:002:0006, :05:002:0008, :05:002:0009 передані у приватну власність відповідачам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

На думку позивача, Головним Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області було безпідставно позбавлено ФГ «Горобина» права постійного користування земельною ділянкою яка належить господарству на підставі Державного акта про право постійного користування землею серії ХМ №077 від 17.05.1999 року, шляхом поділу земельної ділянки з подальшою передачею у приватну власність відповідачам по 2,0000 га, які після оформлення права власності передали їх у оренду фермерському господарству «АНДРІЇВСЬКЕ ПЛЮС».

Із урахуванням викладеного, позивач просив суд витребувати із чужого незаконного володіння у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на користь ФГ «Горобина» шляхом вилучення та передачі земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:002:0005, :05:002:0007, :05:002:0006, :05:002:0008, :05:002:0009.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2023 року в задоволенні позову ФГ «Горобина» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю належного доказу, а саме за правовідносинами які виникли між сторонами, належним доказом є судова земельно-технічна експертиза, яка б могла підтвердити чи спростувати накладення спірних земельних ділянок. Тільки після зазначеного висновку суд вирішує наявність чи відсутність порушених речових прав позивача на земельну ділянку.

Додатковим рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року стягнуто з ФГ «Горобина» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15000 грн.

Додаткове рішення мотивоване тим, що матеріали справи містять докази понесення відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 15000 грн., натомість позивачем клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката суд з підстав неспівмірності не заявлялось. Позивач заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

В апеляційних скаргах ФГ «Горобина», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначено, що в порушення ст.ст. 263-265 ЦПК України судом не наведено підстав неврахування доказів наданих позивачем, які підтверджують накладення земельних ділянок належних відповідачам на земельну ділянку надану в постійне користування позивачу, зокрема лист сертифікованого інженера-землевпорядника №23/36 від 04.04.2023, технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення фермерського господарства виготовленої на замовлення ФГ «Горобина» з ПП «Земельно-юридичний центр». Судом першої інстанції порушено процесуальні права позивача, не забезпечено повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, не надано часу для ознайомлення із письмовими поясненнями поданими у судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_1 , безпідставно відмовлено у задоволенні заяви про виклик в судове засідання спеціаліста. Апелянт зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не вказано вичерпного переліку доказів, які можуть підтверджувати накладення земельних ділянок, а тому вважає, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та висновок спеціаліста від 04.04.2023 №23/36 доводить факт накладення земельних ділянок належних відповідачам на частину земельної ділянки № НОМЕР_1 належної ФГ «Горобина» згідно Державного акта на право постійного користування землею серія ХМ №077 від 17.05.1999, загальна площа накладки становить 10,0000 га.

Також в обґрунтування вимог щодо скасування додаткового рішення від 30.11.2023 року, апелянт зазначає, що судом не враховано пояснення позивача щодо безпідставності поданого клопотання та не надано належної оцінки доказам наявним в матеріалах справи. Копію договору про надання правничої допомоги не було надано позивачу, а до матеріалів справи не було надано детального опису робіт наданих адвокатом клієнту та не надано доказів оприбуткування отриманих коштів, що свідчить про відсутність належних доказів оплати відповідачем послуг з надання правничої допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Козак І.О. вважає, що апелянтом під час розгляду справ в суді першої інстанції не доведено, що належна ОСОБА_1 земельна ділянка перебувала у власності ФГ «Горобина», у зв`язку з чим у задоволенні позову про витребування земельної ділянки суд першої інстанції відмовив законно та обґрунтовано. Просить залишити рішення суду першої інстанції від 26.10.2023 та додаткове рішення суду від 30.11.2023 без змін, а також стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 3000 грн. пов`язаних із наданням йому правничої допомоги.

В судовому засіданні представники ФГ «Горобина» Федорчук О.В. та ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційних скарг, просили їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Козак І.О. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційних скарг, просив їх відхилити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Судом встановлено, що рішенням Старокостянтинівської районної ради народних депутатів Старокостянтинівського району Хмельницької області від 20 жовтня 1998 року №13 ОСОБА_6 надано в постійне користування земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства площею 45,0 га на території Іршиківської сільської ради колишнього Старокостянтинівського району, на даний час Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії ХМ №077 від 17 травня 1999 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею №79.

08 вересня 1999 року ОСОБА_6 зареєстровано фермерське господарство «Горобина», місцезнаходження с.Іршики, Старокостянтинівський р-н, Хмельницька обл., , що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію особи Серія А00 №218441.

Частину земельної ділянки площею 26,894 га передано у приватну власність членам ФГ «Горобина» що підтверджується розпорядженням Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 27 грудня 2005 року №367/2005-р.

Земельна ділянка, яка залишилась на праві постійного користування ФГ «Горобина» становить 18,1060 га, що підтверджується довідкою від 28 січня 2014 року №182 з державної статистичної звітності про наявність земель станом на 01.01.2014 року Управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі.

03 березня 2023 року директор ФГ «Горобина» звернувся до приватного підприємства Земельно-юридичний центр (м. Хмельницький вул. Подільська, 10) із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для внесення відомостей до автоматизованої системи ведення, що належить « ОСОБА_9 » на земельну ділянку загальною площею 33,7000 га.

При розробці технічної документації, директор ПП «Земельно-юридичний центр» А. Кулаківська, листом від 04.04.2023р. №23/36 повідомила ФГ «Горобина», що відповідно до даних з Державного земельного кадастру, земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:002:0005, :05:002:0007, :05:002:0006, :05:002:0008, :05:002:0009 повністю накладаються на частину земельної ділянки №1 згідно з Державного акта на право постійного користування землею серії ХМ №077 від 17.05.1999 року, загальна площа накладки становить: 10,0000 га, що виготовлено збірний кадастровий план земельної ділянки із зображенням накладок земельних ділянок.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 березня 2020 року №22-4249-СГ земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0005 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Іршиківського старостинського округу Старокостянтинівської МТГ Хмельницького району Хмельницької області (колишньої Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області), передано у приватну власність ОСОБА_1 .

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 березня 2020 року №22-4248-СГ земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0006 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Іршиківського старостинського округу Старокостянтинівської МТГ Хмельницького району Хмельницької області (колишньої Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області), передано у приватну власність ОСОБА_2 .

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 березня 2020 року №22-4252-СГ земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0007 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Іршиківського старостинського округу Старокостянтинівської МТГ Хмельницького району Хмельницької області (колишньої Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області), передано у приватну власність ОСОБА_3 .

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06 лютого 2020 року №22-2086-СГ земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0008 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Іршиківського старостинського округу Старокостянтинівської МТГ Хмельницького району Хмельницької області (колишньої Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області), передано у приватну власність ОСОБА_7 .

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 березня 2020 року №22-4251-СГ земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0009 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Іршиківського старостинського округу Старокостянтинівської МТГ Хмельницького району Хмельницької області (колишньої Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області), передано у приватну власність ОСОБА_5 .

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 51 Земельного кодексу України (тут і далі у редакції, чинній на момент створення фермерського господарства) громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до положень статті 7 ЗК України користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Згідно із частиною першою статті 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» (у редакції, чинній на момент створення фермерського господарства) після одержання державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку, тобто за місцем розташування земельної ділянки. Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи.

Ураховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, а також правові наслідки використання чи невикористання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 320/5724/17 (провадження № 14-385цс19).

Пунктом 6 розділу X «Перехідні положення» ЗК України у редакції, що діє з 01 січня 2002 року, було встановлено, що громадяни та юридичні особи, які набули земельні ділянки на праві постійного користування до 01 січня 2002 року, але згідно з Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01 січня 2008 року переоформити право постійного користування на право власності або право оренди.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6 розділу X «Перехідні положення» ЗК України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Отже, громадяни та юридичні особи, які до 01 січня 2002 року отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 922/989/18 дійшла висновку про те, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки.

Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві.

У постанові від 05 листопада 2019 року у справі № 906/392/18 (провадження № 12-57гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у статті 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним.

Статтею 141 ЗК України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади, спрямовані на припинення права користування земельною ділянкою поза межами підстав, закріплених у земельному законодавстві, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції).

У справі, яка переглядається, доказів того, що право постійного користування ФГ «Горобина» земельною ділянкою площею 18,1060 га, яка залишилася після розпорядженням Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 27 грудня 2005 року №367/2005-р., для ведення фермерського господарства з підстав передбачених статтею 141 ЗК України припинялося, матеріали справи не містять, відповідачами теж не надано таких доказів.

За висновком спеціаліста ПП «Земельно-юридичний Центр» відповідно до даних з Державного земельного кадастру, земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:002:0005, :05:002:0007, :05:002:0006, :05:002:0008, :05:002:0009 повністю накладаються на частину земельної ділянки №1 згідно з Державного акта на право постійного користування землею серії ХМ №077 від 17.05.1999 року, загальна площа накладки становить: 10,0000 га.

Зазначені висновки підтверджено збірним кадастровим планом земельної ділянки, із якого вбачається, що спірні земельні ділянки, які виділені відповідачам повністю накладаються на земельну ділянку, яка належить на праві постійного користування ФГ «Горобина».

В судовому засіданні представником ОСОБА_1 також визнано, що земельні ділянки відповідачам виділялися за рахунок земель, які знаходились у постійному користуванні ФГ «Горобина».

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області протиправно позбавило ФГ « Горобина» права постійного користування земельною ділянкою, оскільки правові підстави для припинення такого права, вилучення спірної земельної ділянки та передачі її у власність фізичних осіб були відсутні.

Порушеним вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатом розгляду позову.

За загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, з якою позивач не перебуває у договірних відносинах, тоді правомірному та ефективному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи нерухомого майна. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не вимагається, оскільки не є ефективним способом захисту права власника. Такі висновки узгоджуються також з висновками Великої Палати Верховного Суду, зробленими у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21).

У пункті 74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року справа № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20) зазначено, що задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

У постанові від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19 (провадження № 14-212цс21) Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то ефективним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідними для відновлення його права. Задоволення позову про витребування майна є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Як вбачається із матеріалів справи, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області протиправно позбавило ФГ «Горобина» права постійного користування земельною ділянкою, оскільки правові підстави для припинення такого права, вилучення спірної земельної ділянки, незаконний поділ на 5 окремих земельних ділянок та передачі її у власність відповідачам були відсутні.

У справі, яка переглядається, з огляду на характер спірних правовідносин, установлені обставини та застосовані правові норми, не встановлено невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідачів, критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці Європейського суду з прав людини.

У цьому конкретному випадку витребування майна є законним та пропорційним заходом, є виправданим, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві, а тому не є таким, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на зазначене, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову ФГ «Горобина» є помилковим, у зв`язку з чим рішення суду слід скасувати. Позов Фермерського господарства «Горобина» задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Горобина» шляхом вилучення та передачі земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0005.

Витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_2 на користь Фермерського господарства «Горобина» шляхом вилучення та передачі земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0006.

Витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_3 на користь Фермерського господарства «Горобина» шляхом вилучення та передачі земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0007.

Витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_4 на користь Фермерського господарства «Горобина» шляхом вилучення та передачі земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0008.

Витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_5 на користь Фермерського господарства «Горобина» шляхом вилучення та передачі земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0009.

Оскільки апеляційним судом скасовано основне рішення, тому скасуванню підлягає і додаткове рішення суду про стягнення витрат на правову допомогу

Згідно з частиною 12 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позов та апеляційну скаргу ФГ «Горобина» задоволено, судовий збір сплачений ним в загальному розмірі 5766,49 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Фермерського господарства «Горобина» по 1153,30 грн. з кожного.

ОСОБА_1 - особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір в розмірі 1153,30 грн. слід компенсувати Фермерському господарству «Горобина» за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Фермерського господарства «Горобина» задовольнити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2023 року та додаткове рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Фермерського господарства «Горобина» задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Горобина» шляхом вилучення та передачі земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0005.

Витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_2 на користь Фермерського господарства «Горобина» шляхом вилучення та передачі земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0006.

Витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_3 на користь Фермерського господарства «Горобина» шляхом вилучення та передачі земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0007.

Витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_4 на користь Фермерського господарства «Горобина» шляхом вилучення та передачі земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0008.

Витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_5 на користь Фермерського господарства «Горобина» шляхом вилучення та передачі земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0009.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Фермерського господарства «Горобина» судовий збір по 1153,30 грн. з кожного.

Компенсувати Фермерському господарству «Горобина» за рахунок держави судовий збір в розмірі 1153,30 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2024 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк