Справа № 367/5399/20
Провадження №6/367/119/2024
УХВАЛА

Іменем України

01 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі секретаря судових засідань Мартинюка Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул Івана Івановича про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності,-

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул Іван Іванович звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності, в якому просить визначити частку боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у розмірі частини у праві спільної сумісної власності на рухоме майно, а саме: автомобіль КIA Magentis, 2007 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , автомобіль Daewoo Matiz, 2012 року виготовлення, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 .

Подання мотивоване наступним.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області знаходиться виконавче провадження №73769127 з примусового виконання виконавчого листа № 367/5399/20 від 21.11.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 187 203,33 грн різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), 1 500 грн франшизи, 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього 198 703,33 грн, судових витрат, понесених в суді першої інстанції по сплаті судового збору у розмірі 1987,03 грн та понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції в розмірі 16 000 грн. Так, 09.01.2024 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Загальна сума заборгованості у межах виконавчого провадження складає: 239 354, 00 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана боржнику відповідно до ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження", що підтверджується Ф103 АТ «Укрпошта» від 09.01.2024 року, трек номер: 798. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Згідно рекомендованого листа боржник отримав документи виконавчого провадження № 73769127 особисто 05.02.2024 року. Матеріалами виконавчого провадження підтверджено ознайомлення боржника про виконавче провадження та отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження. В процесі примусового виконання рішення приватним виконавцем було вжито заходів щодо перевірки майнового стану боржника. Так, згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів №187385615 від 09.01.2024 року у виконавчому провадженні № 73769127 за боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби. На розрахункових рахунках у банківських установах, що відкриті боржником, відсутні грошові кошти у розмірі, необхідному для виконання рішення.

11.01.2024 за вихідним №165 року приватним виконавцем, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», направлено вимогу про перевірку майнового стану боржника ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, ТСЦ МВС N?3247, Державного Підприємства «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин».

Згідно наданих відповідей на запити приватного виконавця, відомості щодо реєстрації земельних ділянок за боржником відсутні; боржника не зареєстровано в Реєстрі тварин як власника тварин; за боржником транспортні засоби до 2013 року не реєструвались.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта за боржником зареєстровано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

09.01.2024 року за вихідним №126 року приватним виконавцем, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», направлено вимогу про надання копій технічної документації на об?єкт нерухомого майна до КП КОР «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ»

09.01.2024 року за вихідним № 122 року приватним виконавцем направлено вимогу до Бучанської міської ради про надання інформації щодо права користування нерухомим майном малолітніми чи неповнолітніми дітьми.

В ході примусового виконання приватним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_1 перебуває у шлюбі ОСОБА_3 . Відомості про дружину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 , виданий Яготинським РВ ГУ МВС України в Київської області 27 травня 2000 року, адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Зазначає про те, що станом на теперішній час у власності боржника не було виявлено коштів, рухомого та нерухомого майна, достатніх для повного виконання рішення суду, вжитими заходами не вдалось примусово виконати рішення суду фактично в повному обсязі, що вказує на необхідність визначити частку майна боржника у майні, яким він володіє спільно зі своєю дружиною ОСОБА_3 , з метою звернення стягнення на його частку в рахунок погашення боргу.

09.01.2024 року за вихідним № 133 приватним виконавцем направлено вимогу до ТСЦ МВС №3248 про надання інформації щодо зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_3 та згідно наданої відповіді за останньою зареєстровані наступні транспортні засоби: автомобіль KIA MAGENTIS, 2007 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ; автомобіль DAEWOO MATIZ, 2012 року виготовлення, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_8 .

Звертає увагу суду, що боржник обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження та свідомо ухиляється від виконання судового рішення, безпідставно не з?являється на виклики приватного виконавця та умисно ухиляється від виконання покладених на нього обов?язків. Боржник з моменту отримання кореспонденції приватного виконавця жодного разу не звертався до приватного виконавця з клопотаннями/заявами щодо недостатності встановленого приватним виконавцем строку виконання п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження (зобов?язання подати декларацію про доходи та майно боржника) і не клопотав перед приватним виконавцем про продовження строку на виконання вимоги, тобто не вважав встановлений строк виконання вимоги недостатнім (занадто коротким). Боржник жодного разу не повідомив приватного виконавця про неможливість виконання ним вимоги у певній частині або в повному обсязі з поважних причин і не звертався до виконавця з відповідними заявами/клопотаннями, що дає підстави розуміння небажання виконувати судове рішення.

При цьому, боржником не виконано свій обов?язок, передбачений пунктом 3 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п?яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Таким чином, приватний виконавець вказує про те, що для повного та своєчасного виконання рішення необхідно звернути стягнення на частку майна боржника у майні, яким він володіє спільно із дружиною.

Метою звернення з даним поданням є забезпечення прав та інтересів ОСОБА_2 в ході примусового виконання рішення.

Від приватного виконавця надійшла заява про розгляд подання за його відсутності.

Позивач в судове засідання не з`явилась. До суду від представника позивача надійшла заява, в якій просить подання задовольнити, справу розглянути у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений, що стверджується довідкою про доставку смс-повідомлення про дату, місце та час судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Заінтересована особа ОСОБА_3 судову повістку про виклик до суду та подання з доданими до нього документами отримала, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової кореспонденції, однак в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до частини другої статті 443 ЦПК України, неявка учасників не є перешкодою для вирішення подання державного виконавця.

Дослідивши подання та долучені до нього докази, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Як проголошує ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі Закон).

Відповідно до ст.1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, судом встановлено, що з 09.01.2024 на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І.І. перебуває виконавче провадження ВП№73769127 з примусового виконання виконавчого листа № 367/5399/20 від 21.11.2023 про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_9 ) 187 203,33 грн різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), 1 500 грн франшизи, 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього 198 703,33 грн, судових витрат, понесених в суді першої інстанції по сплаті судового збору у розмірі 1987,03 грн та понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції в розмірі 16 000 грн.

Боржник у виконавчому провадженні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 . Загальна сума заборгованості у межах виконавчого провадження складає: 239 354, 00 грн.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів №187385615 від 09.01.2024 року у виконавчому провадженні № 73769127 за ОСОБА_1 відсутні зареєстровані транспортні засоби. На розрахункових рахунках у банківських установах, що відкриті ОСОБА_1 , відсутні грошові кошти у розмірі, необхідному для виконання рішення.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області № 8-10-0.222-553/2-24 від 22.01.2024 року відомості щодо реєстрації земельних ділянок за ОСОБА_1 відсутні.

Згідно відповіді Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» № 84/8-11 від 18.01.2024 року, ОСОБА_1 не зареєстрований в Реєстрі тварин як власника тварин.

Згідно відповіді ТСЦ МВС №3247 №31/10/3247-69 від 17.01.2024 року за ОСОБА_1 транспортні засоби до 2013 року не реєструвались.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру, загальною площею 35.1 кв.м., житловою площею 17.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Бучанської міської ради № 12.1-09/247 від 15.01.2024 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання осіб: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі ОСОБА_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.

Згідно відповіді ТСЦ МВС №3248 № 31/10/3248-50 від 16.01.2024 року за ОСОБА_3 зареєстровані наступні транспортні засоби: автомобіль KIA MAGENTIS, 2007 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ; автомобіль DAEWOO MATIZ, 2012 року виготовлення, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_8 .

Як визначає ч.6 ст.48 Закону, стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні, передбачений статтею 443 ЦПК України, згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

В статті 364 ЦК України чітко визначено, що кожен із співвласників може виділити свою частку в натурі. Якщо співвласник не може реалізувати це право, він може вимагати відповідної матеріальної компенсації від інших співвласників.

Статтею 370 ЦК України також встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Статтею 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно вважається таким, що належить подружжю - дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Якщо майно придбане під час шлюбу, а реєстрація прав на нього здійснена лише на ім?я одного з подружжя, це не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності.

Якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано, наприклад, лише дружину, це ще не значить, що вона є одноосібним власником майна, на відміну від майна, яке є особистою приватною власністю одного з подружжя з підстав, визначених законом.

За частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З огляду на викладене, рухоме майно ОСОБА_3 є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, з якого необхідно виділити частку боржника, з метою подальшого звернення стягнення на вказану частку та виконання судового рішення.

Відповідно до статті 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюють співвласники за їхньою згодою. Кожен із власників нерухомості може претендувати на отримання у користування та володіння визначеної частини спільного майна в натурі. Ця частка відповідає його частці у праві спільної власності.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 85, 87 постанови від 06 жовтня 2020 року у справі № 2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20) сформулювала такий правовий висновок. Якщо боржнику разом з іншими особами належить майно на праві спільної власності, але частка боржника в праві власності не визначена, то наявність спору між співвласниками щодо розміру такої частки не може бути перешкодою для звернення стягнення на частку боржника, бо у світлі практики Європейського суду з прав людини це означало би порушення права на справедливий суд у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

У постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 643/16464/17 (провадження № 61-4405) Верховний Суд, виходячи із обставин справи, вважав за можливе за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, визначивши ідеальну частку боржника у спільній сумісній власності.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231/16-ц відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16, шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення. Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Відтак, суд враховує, що при розгляді подання приватного виконавця в порядку ст.443 ЦПК України, вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду.

Так, станом на дату звернення приватного виконавця до суду, у власності боржника не виявлено коштів, рухомого та нерухомого майна, достатнього для повного виконання рішення суду, а вжитими заходами не вдалось фактично в повному обсязі виконати рішення суду, що вказує на необхідність задоволення подання приватного виконавця, з метою звернення стягнення на визначену частку для погашення заборгованості за виконавчим документом.

Встановивши, що рухоме майно перебуває у спільній сумісній власності боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про необхідність задоволення подання шляхом визначення 1/2 частки, яка належить ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на рухоме майно, а саме: автомобіль КIA Magentis, 2007 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , автомобіль Daewoo Matiz, 2012 року виготовлення, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-261, 353, 354, 443 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул Івана Івановича про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності, -задовольнити.

Визначити частку боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у розмірі частини у праві спільної сумісної власності на рухоме майно, а саме: автомобіль КIA Magentis, 2007 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , автомобіль Daewoo Matiz, 2012 року виготовлення, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л.В. Мерзлий