Справа № 396/1360/23
Провадження № 2/396/29/24
РІШЕННЯ

Іменем України

14.02.2024 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Русіної Алли Анатоліївни,

за участю секретаря судового засідання Оладенко М.С.

розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/1360/23 за позовом ОСОБА_1 до Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись в обґрунтування своїх позовних вимог, на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , факт смерті якого підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 07.10.2004 року, склав заповіт, відповідно до якого заповів позивачу належну йому земельну ділянку площею 6,18 га, що знаходиться на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належну йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія КР №046209, кадастровий номер: :02:000:0403. Про існування вказаного заповіту позивач дізнався в червні 2023 року. 19.06.2023 року він звернувся до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Бевзюк В.П., яка винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.06.2023 року, в зв`язку з пропуском ним шестимісячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини.

Позивач спадщину не прийняв у встановлений законом шестимісячний строк, оскільки не знав про заповіт складений на його користь, із спадкодавцем не є близьким родичем, разом з ним не проживав, не був зареєстрований за місцем відкриття спадщини, постійний зв`язок з спадкодавцем не підтримував, про смерть останнього його не було повідомлено, вважає необізнаність про смерть спадкодавця з об`єктивних та не залежних причин, у зав`язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка Рівнянська сільська рада в судове засідання представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа 30.01.2024. Станом на розгляд справи відповідач відзив до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не звертався.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення 22.01.2024 року. Станом на розгляд справи відповідач відзив до суду не подала, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не зверталася.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане 17.06.2022 року Христинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (а.с.7).

Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 6,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0403, яка належала покійному на підставі державного акту серії KP №048109, виданого Новоукраїнською райдержадміністрацією Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю №6-10(а.с.10).

Відповідно до копії заповіту, складеного 07.10.2004 року та посвідченого секретарем Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Олексієнко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 552, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 6,18 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту серії КР №048109 (а.с.9).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25.10.2023 року встановлено, що вищевказаний заповіт, на даний момент чинний (а.с.31-33).

Даними спадкової справи №212/2022 підтверджується, що позивач 19.06.2023 року звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 ..

З копії спадкової справи також вбачається, що 17.05.2023 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася його дружина ОСОБА_2 , цього ж дня, їй були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, земельні ділянки площею 0,140 га, 5,0856 га, 5,0857 га (а.с.43,44,45,46).

Позивачу 19.06.2023 року відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса (а.с. 8).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не звернувся у строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , оскільки не був обізнаний про існування заповіту.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються поважними в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. при розгляді справи №681/203/17-ц.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 р. у справі №6-496цс17, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Оглянувши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, суд визнає поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , а тому, приходить до висновку про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті останнього терміном у два місяці.

Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує те, що ОСОБА_1 не є родичем спадкодавця за заповітом, не підтримував постійний зв`язок зі спадкодавцем, повідомлення про смерть ОСОБА_3 не публікувались у регіональній пресі, про наявність заповіту, позивач дізнався лише в червні 2023 року, заповіт на момент ухвалення рішення є чинним, а також враховуючи зміст волевиявлення спадкодавця, сформульоване у складеним ним за життя заповіту, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595, ст. 63 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 1220, 1222, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , с. Іванівка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область) додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Суддя: А. А. Русіна