Справа № 333/898/24
Провадження №2/333/2130/24
УХВАЛА

14 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Холода Р.С., розглянувши позовну заяву ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ» (юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.51, ) до ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором суборенди нежитлових кімнат №07-03/2019 від 07.03.2019 року у розмірі 155 000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2024 року на адресу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від представника ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ» - Хілька А.С. надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором суборенди нежитлових кімнат №07-03/2019 від 07.03.2019 року у розмірі 155 000 грн.

Звертаючись до суду із цим позовом представник позивача послався на те, що 07.03.2019 року між ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір суборенди нежитлових приміщень (предмет договору нежитлове приміщення №10 першого поверху, загальною площею 13,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ).

У подальшому, 27.01.2020 року ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця, тому на думку позивача вказаний договір було припинено.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі.

Водночас, ОСОБА_1 не виконує обов`язку щодо повернення речі, тому позивач має право вимагати від відповідача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

За таких обставин ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ» просить суд стягнути заборгованість, а саме: неустойку у сумі 155 000 грн. за період з 10.02.2020 року по 10.08.2020 року.

ФОП ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа підприємець з 14.12.2018 року, а 27.01.2020 року здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд, дослідивши зміст позовної заяви та матеріали, додані до неї, вважає, що відсутні підстави для відкриття провадження по цій справі, враховуючи таке.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється за правилами іншого судочинства.

Разом з тим статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) ФОП.

Статтею 45 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Відтак господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Як уже зазначалось, звертаючись із цим позовом, ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ» просив стягнути неустойку, яка виникла через невиконання договору суборенди нежитлових приміщень суборенди нежитлових кімнат №07-03/2019 від 07.03.2019 року у розмірі 155 000 грн., укладеного між позивачем та відповідачем як фізичною особою - підприємцем.

Згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України (далі - ГК України) громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Зазначена норма кореспондується зі статтею 50 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).

Таким чином, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України).

Проте до підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі статтею 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Частиною дев`ятою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (у редакції, чинній на час припинення ФОП ОСОБА_1 ) передбачено, що фізична особа підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП.

Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Таким чином, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились, суд дійшов до висновку про належність спору до господарської юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі №127/23144/18 (провадження 14-460цс19).

Відповідно до ч.1 ст.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.5 ст.186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п.1 ч.1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляду справи.

Враховуючи, що на думку суду, ФОП ОСОБА_1 , навіть при втраті його статусу як фізичної особи підприємця, зобов`язання по договору суборенди нежитлових приміщень суборенди нежитлових кімнат №07-03/2019 від 07.03.2019 року як ФОП не припинилися, тому вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у цій справі, роз`яснивши позивачу, що її розгляд здійснюється у господарській юрисдикції.

З матеріалів справи вбачається, при зверненні до суду із позовною заявою представник ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ» сплатив судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією до Платіжної інструкції на переказ готівки №35 від 25.01.2024 року.

З огляду на те, що судом прийнято рішення про відмову у відкритті провадження у справі, суд вважає за необхідне повернути ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ» суму судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., сплаченого, відповідно квитанції до Платіжної інструкції на переказ готівки №35 від 25.01.2024 року за звернення із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 3, 19, 186, 260, 353 ЦПК України, ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст.ст. 20, 173, 179 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ» (юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.51, ) до ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором суборенди нежитлових кімнат №07-03/2019 від 07.03.2019 року у розмірі 155 000 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168) повернути уповноваженому представнику ТОВ «РІАЛ ЕСТЕЙТ МЕНЕДЖМЕНТ» (юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.51, ), сплачений на р/р №UA 0008511 ГУК у Зап. обл./м. Зап. Комунар., , судовий збір у розмірі в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. за квитанцією до Платіжної інструкції на переказ готівки №35 від 25.01.2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 14.02.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод