Справа № 308/1430/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участю секретаря судових засідань Петришина Н.А.,

представника відповідача прокурора Свистака В.І.

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника позивача адвоката Шкорки Ігоря Михайловича у порядку ст.93 ЦПК України в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат - Шкорка Ігор Михайлович до держави Україна в особі Львівської обласної прокуратури, держави Україна в особі Державної Казначейської служби України про стягнення моральної шкоди за незаконний обшук у житлі органами досудового слідства -

в с т а н о в и в:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вищезазначена цивільна справа.

01.04.2024 представник позивача адвокат Шкорка І.М. через систему «Електронний суд» подав клопотання в порядку ст.93 ЦПК України, в якому просить з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи просить поставити львівській обласній прокуратурі питання: чому прокурори відділу нагляду за дотриманням законів органами СБУ, ДПСУ Львівської обласної прокуратури Зенін Г.К. та ОСОБА_2 24 січня 2021 року не вжили заходів щодо забезпечення участі ОСОБА_1 при проведені обшуку його житла за адресою АДРЕСА_1 ; які з перелічених предметів, речей, документів та цінностей, тощо зазначених у клопотанні про проведені обшуку від 19.01.2021 за адресою АДРЕСА_1 підписаного прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального ДБР Львівської обласної прокуратури Пшеничка А.М. були знайдені та вилучені у житлі позивача за адресою АДРЕСА_1 , та згодом використанні для обвинувачення його за ч.2 ст.189 КК України?

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання з огляду на його необґрунтованість.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Згідно з правилами ст. 69 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЦПК України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи, та відповідно до ч. 2 ст. 93 ЦПК України, учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.

Згідно ч. 3 ст. 93 ЦПК України, відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.

Також, у разі якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії.

З огляду на викладене, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд дійшов висновку, що відповідача Львівську обласну прокуратуру слід зобов`язати, відповідно до положень ст. 93 ЦПК України, надати відповіді на запитання, заявлені представником позивача або повідомити про наявність підстав, передбачених ч. 6 ст. 93 ЦПК України, за яких учасник справи має право відмовитися він надання відповіді на поставлені перед ним іншим учасником справи питання.

Керуючись ст. ст. 187, 274, 277, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Львівської обласної прокуратури надати вичерпні відповіді окремо на кожне з таких питань, які поставлені у клопотанні представника позивача адвоката Шкорки Ігоря Михайловича, а саме:

1. Чому прокурори відділу нагляду за дотриманням законів органами СБУ, ДПСУ Львівської обласної прокуратури Зенін Г.К. та ОСОБА_2 24 січня 2021 року не вжили заходів щодо забезпечення участі ОСОБА_1 при проведені обшуку його житла за адресою

АДРЕСА_2 . Які з перелічених предметів, речей, документів та цінностей, тощо зазначених у клопотанні про проведені обшуку від 19.01.2021 за адресою АДРЕСА_1 підписаного прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального ДБР Львівської обласної прокуратури Пшеничка А.М. були знайдені та вилучені у житлі позивача за адресою АДРЕСА_1 та згодом використанні для обвинувачення його за ч.2 ст.189 КК України?

Відповіді юридичної особи на запитання мають бути подані до суду її керівником або іншою посадовою особою, та фізичними особами у формі заяви свідка.

У заяві свідка зазначити: ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань.

Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, - надати копії відповідних письмових чи електронних доказів.

Роз`яснити учасникам про право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання у наступних випадках: з підстав, передбачених статтями 70, 71 ЦПК України; якщо поставлене запитання не стосуються обставин, що мають значення для справи; якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань.

Також відповідно ч. 7 ст. 93 ЦПК України, за наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03.04.2024.

Суддя І.О. Шепетко