КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/5010/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванов А.В. звернувся до суду із заявою про заміну померлого боржника спадкоємцями (про заміну вибулої сторони її правонаступниками), яку мотивував тим, що у його провадженні перебуває виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №761/21417/22, згідно з яким суд вирішив: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2 148 828 доларів США; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 405 грн.

Вказував, що станом на дату звернення до суду з цією заявою про заміну померлого боржника спадкоємцями (про заміну вибулої сторони її правонаступниками) рішення суду у справі № 761/21417/22 не виконано, залишок заборгованості за ОСОБА_4 з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження складає 2 363 710,80 доларів США та 13786,50 грн.

Приватний виконавець зазначав, що у ході виконавчого провадження 13 червня 2023 року на підставі повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №7 від 13 червня 2023 року було встановлено, що 15 листопада 2022 року 11:20:25 зареєстровано актовий запис №1243 про смерть ОСОБА_4 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В свою чергу, вказані вище грошові зобов`язання (обов`язки) померлого боржника ОСОБА_4 (повернення позики, процентів, пов`язаних з нею витрат) не припинилися внаслідок його смерті, і входять до складу спадщини, а тому дані відносини допускають правонаступництво.

Так, згідно з отриманим від приватного нотаріуса Клітко В.В. витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №72811875 від 13 червня 2023 року встановлено, що 27 лютого 2023 року приватним нотаріусом КМНО Мироник О.В. заведено спадкову справу - номер у нотаріуса 2/2023, номер у Спадковому реєстрі 70321791.

Приватний нотаріус вказував, що ним було встановлено, що дружина ОСОБА_1 , донька ОСОБА_5 , донька ОСОБА_6 , неповнолітній син ОСОБА_7 є спадкоємцями першої черги померлого боржника ОСОБА_4 , які прийняли спадщину, адже ОСОБА_1 постійно проживала на час відкриття спадщини разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , і вчинила вольовий акт - заявила про прийняття спадщини після свого померлого чоловіка ОСОБА_4 , а діти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 постійно проживали з спадкодавцем ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини (на момент смерті останнього) та не заявили про відмову від прийняття даної спадщини.

Так, на підставі відповіді приватного нотаріуса від 21 червня 2023 року №28 встановлено, що 25 квітня 2023 року до приватного нотаріуса надійшла претензія кредитора до спадкоємців ОСОБА_3 . Також приватним виконавцем було встановлено, що померлому боржнику ОСОБА_4 належало на праві власності нерухоме майно, яке входить до складу спадщини.

Оскільки, стягувач ОСОБА_3 подала заяву щодо звернення приватного виконавця до суду з заявою про заміну померлого боржника ОСОБА_4 спадкоємцями (про заміну вибулої сторони її правонаступниками) від 11 липня 2023 року, відтак на підставі цієї заяви у приватного виконавця є правові підстави звертатися до суду з даною заявою про заміну померлого боржника спадкоємцями (про заміну вибулої сторони її правонаступниками) у справі №761/21417/22, в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2.

З урахуванням наведеного, заявник просив суд замінити померлого (вибулого) боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_2 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року у справі № 761/21417/22 за виконавчим листом у справі №761/21417/22, виданим Шевченківським районним судом міста Києва 21 березня 2023 року, ОСОБА_4 на правонаступників (спадкоємців).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року замінено вибулого (померлого) боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_2 ОСОБА_4 на правонаступників (спадкоємців):

- ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , в особі законного представника - матері ОСОБА_1 , у розмірі по 1/4, який відповідає їх часткам у спадщині після померлого ОСОБА_4 та в межах вартості майна, одержаного ними у спадщину після померлого ОСОБА_4 .

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що відкриття провадження у справі та заочне рішення суду від 15 лютого 2023 року, на виконання якого 21 березня 2023 року виданий виконавчий лист, прийнято після смерті боржника ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апелянт наголошує, що у відповідності до частини 4 статті 25 ЦПК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті, а відтак, законодавством не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час звернення до суду та відкриття судом позовного провадження померла та правоздатність якої припинилася.

Зауважує, що не можна ототожнювати процесуальне правонаступництво (ст. 55 ЦПК України) та цивільне правонаступництво, тобто перехід прав та обов`язків до спадкоємців (ст. 1281 ЦПК України).

Вказує, що в даному випадку процесуальне правонаступництво не допускається, оскільки з огляду на положення статей 28, 29 ЦПК, ст. 25 ЦК, у разі встановлення під час судового розгляду факту пред`явлення позову до померлої особи формальні підстави для застосування судом положень ст. 55 ЦПК та встановлення правонаступників відсутні у зв`язку з тим, що підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише обставини, які виникли під час судового провадження у справі, а не до його початку, тобто до відкриття провадження у справі.

В даному випадку, провадження у справі № 761/21417/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу відкрите ухвалою суду від 01 листопада 2022 року, а позов пред`явлено до ОСОБА_4 у жовтні 2022 року, тоді як помер ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, факт смерті відповідача виник не під час відкриття провадження у справі чи судового розгляду справи, а до пред`явлення позову та судового провадження.

Оскільки цивільна процесуальна правоздатність ОСОБА_4 припинилася у день його смерті, на момент пред`явлення позову до нього та відкриття провадження за цим позовом він не міг мати цивільні процесуальні права та обов`язки, зокрема, бути відповідачем у справі.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 помер не під час судового розгляду справи, а до пред`явлення позову та відкриття провадження у справі, підстави для застосування судом положень ст. 55 ЦПК та встановлення правонаступників - відсутні.

Представник апелянта також вважає, що посилання суду першої інстанції на те, що в матеріалах справи були відсутні відомості про смерть відповідача на час прийняття заочного рішення не спростовує його доводів та не позбавляє суд обов`язку розглядати справу згідно вимог законодавства, зокрема законності та обґрунтованості судового рішення.

Незалежно від того, чи мав суд докази смерті відповідача на момент прийняття заочного рішення про стягнення боргу, на виконання якого виданий виконавчий лист і відкрите виконавче провадження, при розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження та вирішення питання правонаступництва після відповідача суд мав докази смерті відповідача до пред`явлення позову та відкриття провадження, а тому повинен був дати належну оцінку цим доказам з урахуванням вимог ч. 4 ст. 25 ЦК про припинення цивільної правоздатності у зв`язку зі смертю фізичної особи та вимог ст. ст. 46, 47 ЦПК до наявності та обсягу цивільної процесуальної право- і дієздатності у особи боржника, зокрема, що цивільна правоздатність ОСОБА_4 припинилася його смертю до прийняття судом рішення та він не міг мати цивільні процесуальні права та обов`язки, зокрема, бути відповідачем (стороною) у справі.

Враховуючи викладене в апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова A.B. про заміну боржника у виконавчому провадженні на його правонаступників (спадкоємців) - відмовити.

26 грудня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 , у якому останній вказує, що станом на день прийняття оскаржуваної ухвали у суду були відсутні підстави для ухвалення іншого рішення, оскільки заочне рішення було чинним та не скасовувалось, а провадження у справі не було закрито. Вважає, що у суду були відсутні підстави за власної ініціативи скасовувати заочне рішення та закривати провадження, а тому суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване судове рішення про заміну вибулої сторони його правонаступниками.

Вказує, що в подальшому заочне рішення було скасовано в порядку його перегляду та закрито провадження у справі та наголошує, що станом на день розгляду заяви про заміну сторони у суду були відсутні такі підстави.

Однак, у разі скасування оскаржуваної ухвали відпадуть підстави для скасування заочного рішення, адже буде вважатись, що заяву про перегляд заочного рішення подано не учасником справи. Вважає, що апелянт набула статусу учасника справи, а саме відповідача, лише після того, як її було замінено як боржника у виконавчому провадженні оскаржуваною ухвалою. Зазначає, що тільки відповідач може звертатись до суду із заявою про перегляд заочного рішення, для інших учасників справи можливий лише загальний порядок оскарження.

У відзиві представник позивача наголошує, що апелянт набула статус учасника справи на підставі оскаржуваної ухвали, а з її скасуванням ухвала про скасування заочного рішення та закриття провадження у справі будуть безпідставними, а тому просить апеляційний суд залишити оскаржувану апелянтом ухвалу без змін, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення. Вирішити питання розподілу судових витрат.

При апеляційному розгляді справи представник позивача у справі ОСОБА_3 , адвокат Заверуха І.Л. заперечив щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін, посилаючись на те, що на час її ухвалення суд першої інстанції з дотриманням норм процесуального законодавства та норм матеріального права дійшов обґрунтованого висновку про заміну сторони у виконавчому провадження - боржника ОСОБА_4 на його правонаступників ОСОБА_1 , як дружину померлого, та дітей - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , які постійно проживали зі спадкодавцем ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини (на момент смерті останнього) та не заявили про відмову від прийняття даної спадщини, оскільки вказані особи прийняли спадщину після смерті боржника.

Апелянт ОСОБА_1 , та її представник ОСОБА_2 , будучи належним чином обізнані про дату, час та місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Представником апелянта адвокатом Москалем Г.Г. подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він перебуває на лікування за кордоном.

Дане клопотання судом залишено без задоволення як таке, що не підтверджене відповідними та належними доказами.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції встановив, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року у справі №761/21417/22 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2 148 828,00 (два мільйони сто сорок вісім тисяч вісімсот двадцять вісім) доларів США та витрати по сплаті судового збору у розмірі 12405 (дванадцять тисяч чотириста п`ять) грн.

Вказане рішення набрало законної сили і на його виконання судом було видано виконавчий лист, за яким приватним виконавцем Івановим А.В. 23 березня 2023 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

Також судом встановлено, що 15 листопада 2022 року 11:20:25 зареєстровано актовий запис №1243 про смерть ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи подане приватним виконавцем клопотання про заміну сторони виконавчого провадження, боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 ОСОБА_4 на його правонаступників - ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в особі законного представника - матері ОСОБА_1 у межах отриманого ними спадкового майна та відповідно до частки кожного із них (1/4) у спадковому майні суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що як на момент відкриття провадження у цивільній справі №761/21417/22, так і на момент прийняття судом рішення від 15 лютого 2023 року в матеріалах справи були відсутні відомості про смерть Жванії ОСОБА_9 , відповідна обставина також не повідомлялася ініціатором позову, рішення суду від 15 лютого 2023 року не виконано, тому дійшов висновок про обґрунтованість заявленого приватним виконавцем клопотання про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційний суд не може погодитися із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником.

У зв`язку із такою заміною боржника відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус як сторони виконавчого провадження і відбувається заміна сторони

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні відповідно повинен з`ясувати усі обставини справи, підстави правонаступництва та залежно від цього зробити висновок щодо наявність чи відсутність підстав для заміни сторони.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Аналогічна за змістом норм викладена в ст. 442 ЦПК України, яка стосується стадії виконання судового рішення.

З аналізу пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки.

Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією Українита цим Кодексом.

Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом.

Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства.

Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

У справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб (частина перша статті 42 ЦПК України).

Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (стаття 46 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18), зроблено висновок, що «Аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 чинного ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України, пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року). При цьому норма статті 205 ЦПК України 2004 року (статті 255 чинного ЦПК України) є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України (пунктами 1-7 статті 205 ЦПК України 2004 року), незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі».

У справі, що переглядається, вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванов А.В. звертаючись до суду в липні 2023 року із вказаним клопотанням про заміну сторони виконавчого провадження, обґрунтовував необхідність вказаної заміни тим, що відповідно до відомостей із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №7 від 13 червня 2023 року, встановлено, що 15 листопада 2022 року об 11620625 зареєстровано актовий запис №1243 про смерть ОСОБА_4 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва у вказаній справі було задоволено заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Москаля Г.Г. про перегляд заочного рішення та скасовано вказане заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року у даній справі, а провадження закрито.

Таким чином правові підстави для продовження вчинення виконавчих дій приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А.В. у виконавчому провадженні НОМЕР_2 відсутні.

Отже, за змістом наведених норм права процесуальне правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу і відповідно до стадій цивільного процесу, а виконання рішення суду є завершальною стадією процесу, тому правонаступництво згідно з вимогами ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 442 ЦПК України сторони виконавчого провадження, допускається у разі смерті фізичної особи після ухвалення судового рішення, що примусово виконується, а не до його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши надані матеріали та заяву приватного виконавця, колегія суддів вважає, що вона не містить належного обґрунтування для здійснення заміни сторони виконавчого провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 статті 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наданим доказам, судом порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. 25, 26, 55 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 442 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 рокускасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення.

Заяву приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова Андрія Валерійовича про заміну померлого (вибулого) боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_2 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року у справі № 761/21417/22 за виконавчим листом у справі №761/21417/22, виданим Шевченківським районним судом міста Києва 21 березня 2023 року, ОСОБА_4 на правонаступників (спадкоємців) залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 березня 2024 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв