07 березня 2024 року
Судді Львівського апеляційного суду Савуляка Р.В. стосовно постанови колегії суддів Судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду від 07 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у якому з врахуванням уточнених вимог просив стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 борг за Договором позики від 05 травня 2018 року в розмірі 300 000,00 доларів США, на його користь в межах вартості спадкового майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_6 .
Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 17 листопада 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 борг за Договором позики від 05 травня 2018 року в розмірі 300 000,00 доларів США, а також судові витрати в розмірі 10510 грн. на користь ОСОБА_1 в межах вартості спадкового майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_6 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що дочка померлого ОСОБА_6 ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини за законом.

Відповідачі по справі ОСОБА_3 (дружина померлого), ОСОБА_2 (дочка померлого), ОСОБА_4 (син померлого) та ОСОБА_4 (дочка померлого) на час відкриття спадщини (станом на 01 вересня 2019 року) постійно проживали із ОСОБА_6 , а тому в силу ст.ст.1269-1273 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявляли про відмову від спадщини і мають відповідати за борги спадкодавця ОСОБА_6 за Договором позики від 05 травня 2018 року в сумі 300 000 доларів США, в межах вартості спадкового майна.

Постановою Львівського апеляційного суду від 07 березня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 17 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, ОСОБА_1 апеляційний суд дійшов висновків про те, що матеріали справи не містять доказів вартості спадкового майна яке прийняли спадкоємці у спадщину та його обсяг. Окрім того, борг в межах вартості спадкового майна підлягає стягненню з кожного спадкоємця окремо одноразовим платежем, чого судом не прописано, а відтак, виконання ухваленого судом першої інстанції рішення буде неможливим.

Жовківською нотаріальною конторою помилково відкрито спадкову справу №381/2019 за заявою ОСОБА_2 , однак не враховано, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Іваничі Іваничівського району Волинської області

З такими висновками апеляційного суду погодитись неможна із наступних підстав.

Згідно ч.ч.3,4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою- четвертою статті 1273 цього Кодексу.

03 жовтня 2019 року, після смерті ОСОБА_6 , на підставі заяви №876 ОСОБА_2 . Жовківською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №381/2019 копія якої знаходиться в матеріалах справи (т.1 а.с.75-86).

Як видно із змісту заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 така повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 , який постійно проживав у м. Жовква, Львівської області.

На день його смерті залишилось спадкове майно: рухоме і нерухоме. Спадщину вона приймає.

Крім неї спадкоємцями є дружина померлого ОСОБА_3 , діти ОСОБА_4 , ОСОБА_4 (т.1 а.с.76).

Таким чином на час відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем ОСОБА_6 : ОСОБА_3 (дружина померлого), ОСОБА_2 (дочка померлого), ОСОБА_4 (син померлого) та ОСОБА_4 (дочка померлого) і вважаються такими, що прийняли спадщину, адже протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявляли про відмову від спадщини.

Вказане спростовує висновок суду апеляційної інстанції про неналежне коло спадкоємців померлого - відповідачів по справі.

В суді апеляційної інстанції відповідачі заперечували достовірність та дійсність договору позики від 05 травня 2018 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

За їх клопотанням апеляційним судом 27 березня 2023 року було призначено почеркознавчо-технічну експертизу (т.2 а.с.126-127), яка не була проведена через її не оплату відповідачами (т.2 а.с.175).

Також на підставі належних та допустимих доказів судом першої інстанції встановлено, що позивачем (кредитором спадкодавця) було пред`явлено вимогу до спадкоємців боржника у строки, визначені Законом.

Судом першої інстанції встановлено обсяг спадкового майна, зокрема:

трактор колісний для с/г робіт, що використовувався, марки «John Deere», модель «6420», рік випуску-2003, модельній рік 2003, заводський номер НОМЕР_1 , маркув. дв. CO4045H, двигун дизельний, колір зелений;

розбризкувач причіпний для застосування в с/г, що приводиться в дію від потужностей трактора, з умонтованим резервуаром 2 800 літрів. Ширина захвату 18 м., що використовувався, рік випуску 1999, марка «Hardi Commander», заводський номер відсутній;

косарка навісна, тракторна, бувша у використанні, марка «Grimme», рік випуску 1979, які за життя придбав ОСОБА_6 на підставі Митної декларації від 26.04.2017 року (форма МД-1) та Декларацій (ІМ 40 АА (форма МД-2 та форма МД-З)) № UA 205010/2017/001403 від 26 квітня 2017 року;

будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за ОСОБА_3 на праві приватної власності 30 березня 2007 року, частка якого належить до спадкової маси після смерті ОСОБА_6

Дійсно, судами не встановлена вартість успадкованого відповідачами майна, оскільки останні не оформляють спадщину в установленому законом порядку, ховають спадкове майно, не бажають звертатися до експертів для визначення такої вартості і не дозволяють це робити позивачам.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості зі спадкоємців боржника, лише вказуючи в резолютивній частині «в межах вартості спадкового майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_6 та суму боргу за договором позики від 05 травня 2018 року», оскільки вартість такого майна може бути визначена на стадії виконання рішення суду.

За рішенням суду апеляційної інстанції відповідачі можуть в установленому законом порядку приймати спадщину після смерті ОСОБА_6 без сплати боргу за Договором позики від 05 травня 2018 року.

Зазначених обставин не врахував суд апеляційної інстанції та безпідставно скасував, законне, обгрунтоване та справедливе рішення суду першої інстанції.

Отже, з огляду на викладене, постанову Львівського апеляційного суду від 07 березня 2024 року не можна вважати законною та обґрунтованою, такою, що відповідає вимогам ЦПК України, принципам верховенства права та справедливості.

Суддя Львівського

апеляційного суду Савуляк Р.В.