КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/8332/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/5506/22

03 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» Журова Євгена Євгеновича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Колдіної О.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 23.07.2020 року з вини водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Заозерна 1.1 км по а/д Бобриця - Жорнівка в с. Бобриця Києво - Святошинського району Київської області, сталася ДТП за участю транспортного засобу «Ford Mustang», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 21.09.2020 у справі №369/9323/20 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «BA3-2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АР 4576867 від 18.06.2020 року), ліміт відповідальності страховика складає 130 000,00 грн, та Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспортного засобу за №1000341 від 18.06.2020 року, ліміт відповідальності страховика складає 700 000,00 грн.

Зазначає, що діями ОСОБА_2 йому було завдано майнову шкоду у розмірі 519 747,67 грн, що підтверджується звітом про оцінку вартості (розміру) збитку, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 5552 від 09.09.2020 року, оцінку якого замовляло ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Також зазначив, що згідно страхового акту ПрАТ «СК «Євроінс Україна» йому виплачено страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн, та повідомлено усно, що решту суми буде виплачено пізніше. Проте згодом ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у виплаті невідшкодованої суми позивачу було відмовлено, з підстав неповідомлення та ненадання документів щодо страхового випадку 23.07.2020 року.

З урахуванням зазначеного, позивач вказує на те, що відповідачем має бути доплачено позивачу страхове відшкодування в розмір 389 747,67 грн, що не перевищує встановлений полісом ліміт за договором добровільного страхування.

Також позивач вказав, що через недобросовісні дії відповідача йому завдано моральну шкоду, що виражається емоційними стражданнями, які довелося перенести позивачу і його родині, та витрати, пов`язані з відновленням психічного стану, відпочинком від усього, що сталося з вини відповідача. Розмір душевних страждань позивач оцінив в 20 000,00 грн.

З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідача на позивача матеріальну шкоду у розмірі 389 747,67 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 389 747 (триста вісімдесят дев`ять тисяч сімсот сорок сім) грн. 67 коп. та моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) на користь на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 947 (три тисячі дев`ятсот сорок сім) грн. 48 коп.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 16 лютого 2024 року представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» Журов Євген Євгенович подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що 18.06.2020 року між апелянтом та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №-1000341 (далі - Договір страхування №-1000341).

Вказує на те, що укладений Договір страхування №-1000341 є договором цивільно-правового характеру, а тому, правовідносини, що виникають на його основі, крім положень самого договору, підлягають регулюванню загальними нормами про зобов`язання Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), загальними положеннями про договір ЦК України, нормами глави 67 ЦК України, нормами Закону України «Про страхування» та положеннями Правил добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (включаючи відповідальність перевізника), зареєстрованими Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України.

Зазначає, що 27.07.2020 року позивач звернувся до скаржника із повідомленням про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою, в якому страховика було повідомлено про подію, яка мала місце 23.07.2020 року в с. Бобриця, по вул. Заозерній, за участю транспортного засобу «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «FORD MUSTANG», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В подальшому 13.11.2020 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування за договором страхування №1000341.

Розглянувши письмові звернення позивача, скаржником було встановлено, що майнові вимоги про відшкодування матеріальних збитків за договором страхування № -1000341, спричинених пошкодженням транспортного засобу «FORD MUSTANG», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не підлягають задоволенню.

Звертає увагу на порушення умов договору, які були порушені ОСОБА_2 , а саме в порушення вимог п. п.п. 3.1.4. Загальних умов страхування Договору страхування №-1000341 ОСОБА_2 , не було безпосередньо з місця події повідомлено страховика за телефоном 0-800-501-513 про її настання, в порушення п.п. 3.1.7. Загальних умов страхування Договору страхування №-1000341 не було надано скаржнику протягом 3 (трьох) робочих днів з дати настання випадку, що може бути визнаний страховим, письмову заяву (повідомлення) за встановленою страховиком формою та інші документи відповідно до умов цього договору, в порушення умов п.п. 3.1.8. не було забезпечено можливості страховику провести огляд пошкодженого майна, транспортного засобу «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На думку апелянта зважаючи на вище перелічені порушення ОСОБА_2 умов Договору страхування №-1000341, скаржником було прийнято рішення про відмову позивачу у здійсненні страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «FORD MUSTANG», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що мала місце 23.07.2020 року.

Вказує на те, що судом першої інстанції не було взято до увагу те, що порушення ОСОБА_2 умов Договору страхування №-1000341 позбавило Страховика можливості та передбаченого договором права щодо розслідування події, а саме на встановлення причин, обставин, наслідків події, що має ознаки страхового випадку, та об`єктивного, неупередженого визначення розміру завданих збитків.

Звертає увагу на те, що розмір страхового відшкодування мав би визначався з урахуванням положень п.п. 5.11. Загальних умов страхування Договору страхування №-1000341, а саме різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також за вирахуванням здійсненого страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4576867 (519 747 грн. 67 коп. - 140 517 грн. 04 коп. - 130 000 грн. 00 коп. = 249 230 грн. 63 коп.).

Також апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки такі висновки суду першої інстанції суперечать нормам матеріального права та не ґрунтуються на умовах договору.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

14 березня 2024 року від представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» Журова Євгена Євгеновича надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 23.07.2020 року приблизно о 01 годині 15 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ» 21032, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Заозерна 1.1 км а/д Бобриця - Жорнівка в с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з транспортним засобом «Ford Mustang», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який після удару допустив зіткнення з насипом піску та деревом. У результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п.12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.09.2020 року у справі №369/9323/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

На момент ДТП цивільно- правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс України», що підтверджується копією поліса № АР/4576867 обовязкового страхування цивільної відповідальністі власників наземних транспортних засобів. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну- 130 000,00 грн.

Окрім того, 18 червня 2020 року між ПрАТ «СК «Євроінс України» та ОСОБА_2 було укладено договір добровідного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів №-1000341.

Відповідно до умов зазначеного договору страховим випадком визначено дорожньо- транспортна пригода, яка стался за участю забезпеченого транспортного засобу та внаслідок якої настає цивільна відповідальність страховика/особи, відповідальність якої застрахована, за заподіяну транспортним засобом шкоду життю, здоров`ю та/або майну третіх осіб.

Забезпечений транспортни засіб- «ВАЗ» 21032, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 . Страхова сума - 700 000,00 грн. Строк дії договору до 18 червня 2021 року.

13 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс України» з заявою про виплату йому матеріальної шкоди завданої йому в наслідок ДТП.

24 грудня 2020 року глава правління ПрАТ «СК «Євроінс України» Ніколов Я.Г. надав відповідь ОСОБА_1 в якій зазначив, що у зв`язку з порушенням умов договору страхування № -1000341 відсутні підстави для здійснення виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «FordMustang», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до звіту №5552 зробленого ТОВ «СЗУ України Консалтинг» від 09 вересня 2020 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу ринкова вартість автомобіля становить 519 747,67 грн., вартість відновлюваного ременту 676 829,06.

Зазначено, що вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Ford Mustang», державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінку, становить 519 747,67 грн.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 5552/1 зробленого ТОВ «СЗУ України Консалтинг» від 09 вересня 2020 року встановлено, що автомобіль не на ходу, після ДТП. За результатами звіту 5552 від 09.09.2020 року встановлено, що проведення відновлювального ремонту недоцільне з економічної точки зору.

Утилізаційна вартість такого автомобіля (після ДТП) визначається як сума вартості металобрухту, залишкових вартостей придатних до подальшої експлуатації деталей та агрегатів за вирахуванням вартості робіт на їхній демонтаж.

Вартість КТЗ у пошкодженому стані «FordMustang», державний номерний знак НОМЕР_2 становить 140 517,04 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків у розмірі 389 747,00 грн., суд першої інстанції посилався на те, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було достеменно відомо про настання випадку, який визнаний страховиком страховим, що слугувало підставою для проведення оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу за замовленням страховика та виплачено позивачу частину матеріального збитку згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 4576867 від 18.06.2020 року, а тому суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_2 дотримався вимог закону та договору про страхування, своєчасно повідомив страховика про подію, що є страховим випадком.

Ненадання ОСОБА_2 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» транспортного засобу «BA3-2103», д/н НОМЕР_1 , для огляду не може слугувати підставою для відмови потерпілому у відшкодуванні завданих йому з вини страхувальника матеріальних збитків. З урахуванням зазначеного суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача майнову шкоду у розмірі 389 747,67 грн.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись в повній мірі не може з огляду на наступне.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України "Про страхування"). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником, зокрема, відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Розділ ІІІ зазначеного Закону регулює порядок здійснення страхового відшкодування на території України, зокрема, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ в межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону, що регулює питання відшкодування шкоди, заподіяної третій особі).

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 34.1 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Статтею 35 вказаного Закону визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно з п.36.1 ст.36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п.33-1.1 ст.33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Статтею 32 вище вказаного Закону визначено виключний перелік випадків, з яких страховиком не відшкодовується спричинена шкода.

Згідно з пунктом 33.3 статті 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Відповідно до п.п.37.1.3 п.37.1 статті 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Судом встановлено, що між Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровідного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів №-1000341.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема, договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до п. п.2.2.8 умов договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №-1000341 визначено, що страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання випадку, що може бути визнаний страховим, у строк, передбачений цим договором, та діяти відповідно до розділу 3 частини ІІ цього договору.

Відповідно до п.п. 3.1.4, 3.1.7, 3.1.10 умов страхування, у разі настання випадку, що може бути визнаний страховим, страхувальник (водій забезпеченого транспортного засобу) зобов`язаний: негайно (протягом тридцяти хвилин) безпосередньо з місця події повідомити страховика за телефоном 0-800-501-513 про її настання, отримати та виконати рекомендації відносно подальших дій. Якщо страхувальник ( водій забезпеченого транспортного засобу) не зміг повідомити страховика про настання випадку, що може бути визнаний страховим безпосередньо з місця події з об`єктивних причин (відсутність зв`язку у місці події, за станом здоров`я тощо), він повинен надати докази відсутності такої можливості та повідомити страховика відразу, як тільки стане це можливим, але не пізніше 24 годин з моменту її настання; протягом 3 робочих днів з дати настання випадку, що може бути визнаний страховим, надати страховику письмову заяву (повідомлення)за встановленою страховиком формою та інші документи відповідно до умов цього Договору. У випадку неможливості виконання даного пункту в передбачений договором строк з об`єктивних причин - надати докази відсутності такої можливості та надати заяву та інші документи страховику відразу, як тільки стане можливим; повідомити страховику всю інформацію та надати необхідні документи для встановлення причин, обставин і наслідків випадку, що може бути визнаний страховим.

Пунктом 7.1 умов страхування передбачено, що підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником (водієм забезпеченого транспортного засобу) про настання страхового випадку без поважних на це причин.

Статтею 991 ЦК України передбачено підстави для відмови страховиком у здійсненні страхової виплати, а саме у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації;2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку;3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку;4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала;5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

З урахуванням вище викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про подію, яка трапилась 23 липня 2020 року, у зв`язку з чим 07 серпня 2020 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було здійснено огляд транспортного засобу «Ford Mustang», державний номерний знак НОМЕР_2 та в подальшому було здійснено звернення до ТОВ «СЗУ України Консалтинг» з метою підготовки звіту оцінки вартості збитку. Також сторонами не заперечується, що відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було частково здійснено відшкодування шкоди на користь позивача у розмірі 130 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції не звернув увагу на порушення умов договору, які були порушені ОСОБА_2 , а саме в порушення вимог п. п.п. 3.1.4. Загальних умов страхування Договору страхування №-1000341 ОСОБА_2 , не було безпосередньо з місця події повідомлено страховика за телефоном 0-800-501-513 про її настання, в порушення п.п. 3.1.7. Загальних умов страхування Договору страхування №-1000341 не було надано скаржнику протягом 3 (трьох) робочих днів з дати настання випадку, що може бути визнаний страховим, письмову заяву (повідомлення) за встановленою страховиком формою та інші документи відповідно до умов цього договору, в порушення умов п.п. 3.1.8. не було забезпечено можливості страховику провести огляд пошкодженого майна, транспортного засобу «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , колегія суддів відхиляє, оскільки несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку або надання ним неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку можуть бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише у тому разі, якщо вони позбавили страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

Окрім того, із позовом до суду звернулась особа, яка є потерплілою від ДТП, а тому потерпілий, в силу норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має право на отримання страхового відшкодування і не зобов`язаний повідомляти про страховий випадок страхову компанію, яка за законом повинна здійснювати страхове відшкодування, так як цей обов`язок покладено саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом з тим, прийшовши до правильного висновку про існування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків, суд першої інстанції прийшов до помилкового висноків щодо розміру матеріального збитку завданому позивачу після ДТП з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до звіту №5552 зробленого ТОВ «СЗУ України Консалтинг» від 09 вересня 2020 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу ринкова вартість автомобіля становить 519 747,67 грн., вартість відновлюваного ременту 676 829,06.

Зазначено, що вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Ford Mustang», державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінку, становить 519 747,67 грн.

Відповідно до висновку експертного дослідження №5552/1 зробленого ТОВ «СЗУ України Консалтинг» від 09 вересня 2020 року встановлено, що автомобіль не на ходу, після ДТП. За результатами звіту 5552 від 09.09.2020 року встановлено, що проведення відновлювального ремонту недоцільне з економічної точки зору.

Утилізаційна вартість такого автомобіля (після ДТП) визначається як сума вартості металобрухту, залишкових вартостей придатних до подальшої експлуатації деталей та агрегатів за вирахуванням вартості робіт на їхній демонтаж.

Вартість КТЗ у пошкодженому стані «FordMustang», державний номерний знак НОМЕР_2 становить 140 517,04 грн.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що фактичний розмір понесених позивачем матеріальних збитків становить 249 230,63 грн. (519 747,67 грн. ринкова вартість автомобіля - 140 517,04 грн. ринкова вартість автомобіля у пошкодженому стані - 130 000,00 грн. шкода виплачена страховою компанією),які підлягають стягненню на користь позивача, залишивши пошкоджений автомобіль у власника. Зазначений розмір матеріальних збитків не перевищує страховий ліміт відповідно до договір добровідного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів № -1000341.

На зазначені вище обставини суд першої інстанції уваги не зверну, а тому колегія суддів вражає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що що розмір страхового відшкодування мав би визначався з урахуванням положень п.п. 5.11. Загальних умов страхування Договору страхування №-1000341, а саме різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також за вирахуванням здійсненого страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4576867.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 також просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. суд першої інстанції посилався на те, що позивачу спричинено моральні страждання, які полягали у порушенні звичайного укладу життя, втрати нормальних життєвих зв`язків, позбавлення можливості користуватися автомобілем. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач тривалий час вживав заходів для відновлення своїх прав і приклав зусилля для їх відновлення в зв`язку з безпідставною відмовою відповідача у виплаті страхового відшкодування.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №216/3521/16-ц).

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд, який розглядає справу, повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Висновки суду першої інстанції щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає такими, що суперечать положенням статті 23 ЦК України.

Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 5 даної Постанови також роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до статті 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно зі статтею 26-1 Закону № 1961-IV страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та пунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року (справа № 147/66/17 провадження № 14-95цс20) звертає увагу на те, що потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю). У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 та пунктом 27.3 статті 27 Закону.

Звертаючись з позовом ОСОБА_1 посилався на те, що внаслідок ДТП, а саме неправомірними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у моральних стражданнях та порушенням звичного способу життя.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Проте, звертаючись із позовними вимогами про стягнення моральної шкоди позивачем не було надано доказів отримання ним тілесних ушкоджень. Також, в матеріалах справи відсутні відомості про здійснення ПрАТ «СК «Євроінс Україна» страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю позивача. Разом з тим, моральна шкода відшкодовується страховиком потерпілому - фізичній особі, у випадку коли останній зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог про стягнення моральної шкоду з підстав її недоведеності.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» Журова Євгена Євгеновича підлягає частковому задоволенню, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 389 747 підлягає зміні, шляхом зменшення розміру матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з 389 747,67 грн. на 249 230,63 грн., а в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. та судових витрат у розмірі 3 947,48 грн. рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

При подачі позовноі заяви, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4097,47 грн.

При подачі апеляційної скарги Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна» було сплачено судовий збір у розмірі 7 334,80 грн. За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу було задоволено частково, а саме на 39,18%, а позовну заяву на 60,82%, а тому з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 492,08 грн., а з позивача ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 873,77 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» Журова Євгена Євгеновича задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 389 747 змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 249 230,63 грн.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. та судових витрат у розмірі 3 947,48 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 492,08 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 873,77 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови

Повний текст постанови складено 04 квітня 2024 року

Головуючий: Судді: