Справа № 367/4035/20
Провадження №2/367/622/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі судових засідань Пронченко О.С.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору недійсним,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, згідно якого просила визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 27.08.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Сотніченко І.В. за номером в реєстрі 870, судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначає, що 30.11.2018 року між нею та ОСОБА_3 укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, - квартири АДРЕСА_1 . Позивачем згідно попереднього договору купівлі-продажу було сплачено відповідачу передоплату, яка складала повну ціну продажу об`єкта нерухомості. Відповідач згідно попереднього договору зобов`язався укласти з позивачем основний договір купівлі-продажу квартири у строк не пізніше 02.01.2019 року. Проте в порушення умов попереднього договору відповідач не уклала з позивачем основний договір купівлі-продажу та, з метою унеможливлення подальшого стягнення з неї коштів за невиконання попереднього договору, 27.08.2019 року неправомірно уклала з ОСОБА_5 , яка є родичкою відповідача, договір дарування квартири АДРЕСА_1 . Позивач вважає договір дарування квартири фіктивним правочином та просить суд визнати його недійсним.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Оладько С.І. від 11 серпня 2020 року було відкрито провадження по справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Саранюк Л.П.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Саранюк Л.П. від 19 березня 2021 року було прийнято дану справу до свого провадження та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до Рішення Вищої Ради правосуддя від 14.09.2021 року № 1989/0/15-21 суддю Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_6 звільнено у відставку.

Відповідно до витягу з розпорядження керівника апарату ОСОБА_7 від 22.09.2021 року № 58 справу № 367/4035/20 передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2021 року справу № 367/4035/20 передано для розгляду судді Шестопаловій Я.В.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Шестопалової Я.В. від 12 жовтня 2021 року було прийнято справу до свого провадження та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Шестопалової Я.В. від 21 грудня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 заперечувала щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Надала пояснення, що спірний договір дарування був укладений через 6 місяців після укладення Попереднього договору. Вказала,що ОСОБА_1 не передавала грошових коштів ОСОБА_3 за Попереднім договором. Крім того, у провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебувала справа щодо стягнення коштів за Попереднім договором, однак даний позов був залишений без розгляду.

У судове засідання відповідачка ОСОБА_4 не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали та додатково надані суду докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно із ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 30.11.2018 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Лагодою О.С., зареєстрований в реєстрі за № 3120.

Згідно з пунктом 1 Договору Продавець та Покупець зобов`язуються в строк не пізніше 02.01.2019 року укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (Основний договір) у нотаріальній формі на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 3 Договору Сторони домовились про такі умови Основного договору як: основний договір купівлі-продажу Об`єкта має бути нотаріально посвідчений не пізніше 02.01.2019 року; ціна продажу вищевказаного Об`єкта складає 1122000 (один мільйон сто двадцять дві тисячі) грн. 00 коп.

Пунктом 4 Договору передбачено, що в підтвердження придбати Об`єкт нерухомості та з метою забезпечення оформлення договору купівлі-продажу (Основного договору) Покупець передала Продавцеві до підписання цього договору, а продавець прийняв передоплату у вигляді гарантійного платежу в сумі 1122000 (один мільйон сто двадцять дві тисячі) грн. 00 коп.

В пункті 5 Договору визначено, що в разі якщо Продавець буде відмовлятися (ухилятися) від укладення договору купівлі-продажу в визначений у пункті 3 цього Попереднього договору термін та на вищезазначених умовах, і ця обставина буде доведена в установленому порядку, він повинен сплатити Покупцю повну суму гарантійного платежу, передбаченого за цим Попереднім договором та додатково сплатити 10 відсотків від суми гарантійного платежу.

27.08.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Сотніченко І.В. за номером в реєстрі - 870.

Державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на вищевказану квартиру проведена 27.08.2019 року за реєстраційним номером 108.

З автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» судом встановлено, що у провадженні судді Ірпінського міського суду Київської області Мерзлого Л.В. № 367/6068/20 перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та процентів за безпідставне користування грошовими коштами. Предметом спору було стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів, сплачених за Попереднім договором від 30.11.2018 року з врахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 1 237 617,03 грн. та стягнення штрафу за безпідставне користування грошовими коштами у розмірі 112 200,00 грн.

Ухвалою судді Мерзлого Л.В. від 23 серпня 2023 року позов вказаний позов було залишено без розгляду.

Згідно з ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Відповідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та у разі задоволення позовних вимог зазначати у судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Так, матеріали справи не містять доказів наявності між позивачем та відповідачем зобов`язань, які виникли за Попереднім договором купівлі-продажу № 20 у будинку АДРЕСА_2 від 30.11.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 3120.

В ході розгляду справи судом не встановлено, що укладення оспорюваного договору дарування квартири АДРЕСА_1 , відбулось внаслідок недобросовісних дій відповідача ОСОБА_3 , а також не доведено факт невиконання нею умов Попереднього договору купівлі-продажу від 30.11.2018 року.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином факт невиконання відповідачем ОСОБА_3 грошового зобов`язання перед позивачем, відчуження в безоплатному порядку усього належного їй нерухомого майна на користь ОСОБА_4 , зокрема квартири АДРЕСА_1 не є доведеним належними та допустимими доказами, а доведення цього факту у даній справі є важливим для вирішення даного спору.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

В порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 22, 202, 204, 215 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 15, 16, 81, 141, 263-268 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору недійсним - відмовити.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова