ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

ІменемУкраїни

03 квітня 2024 року

м. Харків

справа № 627/552/23

провадження № 22-ц/818/871/24

Харківськийапеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддівколегії - Маміної О.В. Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Носової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в містіХарківцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача фінансових послуг, зобов`язання відновити залишок коштів на рахунку та відшкодування незаконно знятих коштів, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2023 року, ухвалене суддею Бугаєнко І.В.,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у якому просила: 1) зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк», , відновити кошти на її банківському/картковому рахунку ( НОМЕР_1 ), у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій від 20.05.2023 року у сумі 74 535,19 грн., у тому числі: несанкціоновано списані кошти у сумі 71 675, 19 грн, сума комісії 2 860,0 грн., та списати нараховані відсотки на несанкціоновано списані кошти; 2) зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк», , відновити залишок на банківському/картковому рахунку НОМЕР_2 по картці «Для виплат» за № НОМЕР_3 до стану 1008,80 грн. (власні кошти); 3) стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» пеню за кожен день прострочення повернення коштів у розмірі 4 696,74 грн., шляхом їх зарахування на банківський/картковий рахунок НОМЕР_2 по картці «Для виплат» за № НОМЕР_3 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк».

Обгрунтовучи позовні вимоги посилався на те, що відповідно до заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 05.01.2023 року в АТ КБ «ПриватБанк» на її ім`я було відкрито поточний рахунок зі встановленим кредитним лімітом ( НОМЕР_1 ). За умовами договору опис фінансової послуги - відкриття та обслуговування поточного рахунку, емісія та обслуговування платіжного інструмента, споживче кредитування; тип кредиту - відновлювана кредитна лінія, строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кредиту - споживчі цілі. У відділенні АТ КБ «ПриватБанк» під час відкриття рахунку видана платіжна картка «Універсальна» НОМЕР_4 . За умовами договору розмір кредитного ліміту для карт «Універсальна» не перевищує 200 000 грн. Погоджена сума кредитного ліміту між позивачкою (клієнтом банку) та надавачем платіжних послуг АТ КБ «ПриватБанк» була встановлена у розмірі 50 000 грн.

Позивач зазначає, що 20.05.2023 року, о 15 год. 30 хв., на її мобільний номер НОМЕР_5 зателефонували з номеру НОМЕР_6 , оператор, представився працівником АТ КБ «ПриватБанк», запитав, чи дійсно вона намагається зайти до кабінету «Приват24», якщо, так, то необхідно було натиснути «1», якщо ні, натиснути «0». Підтвердження щодо входу до особистого кабінету «Приват24» позивач не надавала, натиснувши «0» на телефоні, розмова з оператором закінчилась. Через хвилину, о 15.31год. на її мобільний номер надійшов дзвінок з номеру НОМЕР_7 ## з аналогічним змістом, дії позивач здійснила ті ж, не підтвердила вхід, натиснувши «0». Того ж дня, через деякий час, позивач зайшла у платіжний (мобільний) додаток «Приват 24» та помітила сповіщення, що АТ КБ «ПриватБанк» пропонує збільшити кредитний ліміт до 200 000 грн, але ніяких дій на підтвердження збільшення кредитного ліміту позивач не здійснювала, оскільки збільшувати кредитний ліміт наміру не мала, з проханням про збільшення кредитного ліміту до надавача фінансових послуг не зверталась, після чого вимкнула телефон, і до 22.05.2023 року в додаток «Приват24» не заходила.

22.05.2023 року позивач увійшла в платіжний (мобільний) додаток «ПРИВАТ24», який був встановлений на її мобільний телефон працівниками АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в смт Краснокутську та виявила, що має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк». Після чого, зателефонувала до відділення АТ КБ «ПриватБанк» в смт Краснокутську, який з`єднав її з оператором гарячої лінії, та пояснив, що 20.05.2023 року з її рахунку знімалися кошти в магазинах та банкоматах у м. Кривий Ріг. Проте на той час позивач не перебувала, а знаходилася за місцем проживання та місцем роботи в смт Краснокутську Богодухівського району Харківської області. Позивач повідомила оператору банку, що карткою у цей період не користувалася та коштів не знімала. Оператор зафіксував вказаний факт та заблокував картки (кредитну та для виплат (зарплатну). На картці «Для виплат» НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_2 ) залишок коштів на час блокування складав 8,8 грн.

Позивач вказує, що того ж дня, 22.05.2023 року, звернулася до СПД № 2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення (шахрайських дій), а саме викрадення з її банківської картки грошових коштів. 23.05.2023 року вказані відомості внесені до ЄРДР за №0000333, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України; ОСОБА_1 залучено в якості потерпілої. В подальшому позивачці повідомлено, що в ході досудового розслідування було встановлено, що кошти з картки були зняті в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, у зв`язку з чим, кримінальне провадження направлено до Краснокутського відділу Богодухівської окружної прокуратури для вирішення питання щодо підсудності.

Позивач зазначає, що у виписці АТ КБ «ПриватБанк» від 23.05.2023 по картці/рахунку НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ) за період з 20.05.2023 по 20.05.2023 кредитний ліміт складав 75000 грн., при цьому повідомлень від банку щодо збільшення кредитного ліміту вона не отримувала, свого погодження на його збільшення не надавала. Крім того, 20.05.2023, менш ніж за годину (з 15.32 год. по 16.24 год.) у м. Кривій Ріг були здійснені покупки та знята готівка з карткового рахунку позивача за № НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ) на суму 71675,19 грн., сума комісії банку склала 2860,0 грн. Жодних дій з приводу збільшення кредитного ліміту позивач не здійснювала, 20.05.2023 року в місті Кривий Ріг не знаходилась та грошових коштів там не знімала, розпоряджень щодо списання з її рахунку коштів не надавала. Платіжна картка «Універсальна» НОМЕР_4 знаходиться у позивача, у користування нікому її не передавала, зазначену карту не втрачала, ПІН-коди, логіни, паролі і т.п. не розголошувала, сім-картку свого мобільного телефону не змінювала та не втрачала, будь-яких платіжних доручень не складала ні у паперовому вигляді, ні у електронному вигляді з використанням мобільного додатку, або будь-якої іншої клієнтської системи банку. Зняття коштів відбулося внаслідок шахрайських дій, таємного викрадення грошових коштів, оскільки списання коштів з рахунку відбулося поза її волею, не з її вини та за відсутності поінформованості про проведення банком операцій за її банківським рахунком.

25.05.2023 року позивач звернулася з письмовою вимогою до АТ КБ «ПриватБанк» щодо поновлення її прав споживача. Листом від 22.06.2023 вих. № 20.1.0.0.0/7-230525/32286 АТ КБ «ПриватБанк» повідомило, що у задоволенні її запиту відмовлено: банк не може повернути кошти, відсотки будуть нараховуватися відповідно до умов договору, та рекомендовано звернутися до правоохоронних органів. Жодного слова не було про результати проведеного службового розслідування, банк лише послався на те, що при знятті коштів ПІН-код картки був введений правильно.

26.06.2023 року, о 22.06 год., із заблокованої банком картки позивача «Для виплат» (зарплатної картки, власні кошти) НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_2 ) банком було списано 504,40 грн. в рахунок оплати обов`язкового платежу за карткою НОМЕР_4 , про що їй стало відомо з отриманого СМС-повідомленням від банку та виписками по карткам/рахункам АТ КБ «ПриватБанк» від 28.06.2023, від 30.06.20223 та від 04.07.2023. Станом на 26.06.2023 на картковому рахунку ні картці «Для виплат» баланс (до списання банком коштів у сумі 504,40 грн. в рахунок оплати і обов`язкового платежу за карткою НОМЕР_4 ) складав 1008,80 грн. 01.07.2023 АТ КБ «ПриватБанк» були нараховані відсотки на несанкціоновано списані кошти з кредитної картки позивачки у розмірі 3 597, 92 грн.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.Зобов`язано Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , відновити кошти на банківському/картковому рахунку НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 , у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій від 20.05.2023 року у сумі 74 535,19 грн., у тому числі: несанкціоновано списані кошти у сумі 71 675, 19 грн, сума комісії 2 860,0 грн., та списати нараховані відсотки на несанкціоновано списані кошти.Зобов`язано Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , відновити залишок на банківському/картковому рахунку НОМЕР_2 по картці «Для виплат» за № НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 , до стану 1008,80 грн. (власні кошти).Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» пеню за кожен день прострочення повернення коштів у розмірі 4 696,74 грн., шляхом їх зарахування на банківський/картковий рахунок НОМЕР_2 по картці «Для виплат» за № НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасуватита постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд відхилив доводи відповідача проте, що позивачка своєю бездіяльністю розголосила особисту інформацію після чого доступ до її даних змогли отримати треті особи. Вказує, що відповідачем в якості доказу надано аудіо запис оператора callcenter банку з клієнтом ОСОБА_1 від 22.05.2023р., в якому у поясненнях позивачки зафіксовано, що напередодні шахрайства вона перейшла за посиланням, яке знайшла в мережі. За даним посиланням, начебто, можна було оформити отримання матеріальної допомоги. Клієнт вказала у відповідних WEB-формах номер свого телефону та пароль від Приват24 та ще якісь дані, які саме клієнт не пам 'ятає. Отже, перейшовши на фішинговий сайт з фінансового номеру телефону, який підв`язаний до Приват24 та активувавши послугу, позивачка розголосила особисту інформацію після чого доступ до її даних могли отримати треті особи. Наголошує, що по даній категорії справи встановлення даних обставин має вирішальне значення, оскільки при розголошенні особистої інформації внаслідок недбалості клієнта відповідальність за списання грошових коштів має нести саме клієнт. Зазначає, що під час укладання Умов та Правил Банк отримує згоду Клієнта щодо наступних видів обробки персональних даних, а саме: згідно пункта 1.1.9.10.2. здійснення Банком телефонних дзвінків, а також здійснення телефонного запису при зверненні на клієнтську підтримку Банку, зберігання такого запису та його використання та поширення в разі виникнення спорів між Банком та Клієнтом. Отже, висновок суду, що звукозапис розмови оператора callcenter АТ КБ «ПриватБанк" з ОСОБА_1 , є недопустимим доказом, оскільки Відповідачем не надано суду доказів надання згоди позивача на здійснення запису розмови є помилковим. Вважає, що дії самої позивачки ОСОБА_1 не є добросовісними, оскільки перейшовши на фішинговий сайт з фінансового номеру телефону який підв`язаний до Приват24 та активувавши послугу, клієнт самостійно сприяла розголошенню особистої інформації після чого, доступ до її даних могли отримати треті особи. Позивачка зазначений факт в позовній заяві приховала тим самим намагалася покласти на банк відповідальність за вчинені нею дії щодо не збереження своїх даних. Звертає увагу суду на те, що у постанові від 18 січня 2023р. справа № 686/17744/21 провадження № 61-9278св22 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у подібній справі також дійшов висновку, що встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжний засобом користувача несе банк. Вказує, що суд безпідставно стягнув з банку пеню за кожен день прострочення повернення коштів у розмірі 4 696,74 грн., шляхом їх зарахування на банківський/картковий рахунок НОМЕР_8 по картці «Для виплат» за № НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк». Зазначає, що відповідний розрахунок суми пені позивачем здійснено на суму списаних коштів з кредитного рахунку за рахунок кредитного ліміту. Але, такі позовні вимоги не відповідають обставинам справи і нормам законодавства, оскільки сума коштів кредитного ліміту у сумі 74 535,19 грн. не належить ОСОБА_1 на праві власності, а передана їй у користування на умовах встановлених кредитним договором. Оспорювані платіжні операції не проводилися за рахунок особистих коштів клієнта.Посилання позивачки на наявність кримінального ЄРДР №0000333, не може вважатись доказом неправомірності дій АТ КБ "ПриватБанк", оскільки в межах даного кримінального провадження на час розгляду вказаної цивільної справи відсутнє передбачене ч. 6 ст. 82 ЦПК України остаточне судове рішення.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , як користувач карток, своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 відбулося не за її розпорядженням, отже, відсутні підстави для відповідальності останньої за такі операції. Виявивши безпідставне збільшення кредитного ліміту, яке вона не ініціювавала особисто та несанкціоноване списання коштів, зняття коштів, позивач повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів, тобто, зі свого боку виконала всі необхідні, як вона вважала, дії задля подальшого безпідставного списання коштів та виявлення причетних до цього осіб.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується копією заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 05.01.2023 року, де в АТ КБ «ПриватБанк» на її ім`я було відкрито поточний рахунок зі встановленим кредитним лімітом на кредитну картку «Універсальна» /а.с.15-24/.

Відповідно до умов анкети-заяви від 05.01.2023, сторони уклали угоду про використання простого електронного підпису та погодили, що визнають простим електронним підписом такі способи підписів Позивача: ОТР-пароль, QR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках, або офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку, шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище, при цьому ідентичність укладання правочину повністю ідентична надісланому Банком ОТР-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта.

22.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до СПД № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області із заявою про те, що 20.05.2023 року невстановлена особа незаконно заволоділа грошовими коштами в розмірі 74500 грн. За даним фактом 23.05.2023 року були внесені відомості до ЄРДР за № 0000333 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України /а.с. 12/.

23.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до старшого слідчого відділення Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області із заявою про залучення її до провадження як потерпілої /а.с.13-14/.

З копії виписки по картці/рахунку НОМЕР_9 ( НОМЕР_10 ) і додатковим рахункам договору №SAMDNWFC4 від 05.01.2023 за період 20.05.2023-20.05.2023 вбачається, наступне: кредитний ліміт:75000,00; валюта рахунку UAH; баланс на початок періоду: 32801,10; баланс на кінець періоду: -41734,09; усього витрат: -80773,96; усього надходжень: 6238,77; сума комісій 3337,54; сума знижок 0,00. Крім того, в період з 15 год. 32 хв. по 16 год. 24 хв. 20.05.2023 року зафіксовано зняття готівки та покупки у м. Кривий ріг/а.с.25/.

25.05.2023 року позивачка звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою-вимогою, в якій просила призначити та провести службове розслідування за фактом несанкціонованого збільшення кредитного ліміту до 75 000 грн. та списання з карткового рахунку НОМЕР_1 відкритого на її ім`я коштів у сумі 81 012,73 грн. Просила повернути на її картковий рахунок 81012,73 грн. у тому числі несанкціоновано списані кошти у сумі 77675,19 грн. та суму комісії 3337,54 грн., та не нараховувати на несанкціоновано списані кошти проценти, пеню та інші передбачені політикою АТ КБ «ПриватБанк» інші платежі /а.с.27-28/. На що 22.06.2023 року Банк надав відповідь якою ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні її запиту /а.с. 29-30/.

29.06.2023 року ОСОБА_1 направила звернення до АТ КБ «ПриватБанк», в якому прохала надати їй результати службового розслідування проведеного АТ КБ «ПриватБанк» за фактом несанкціонованого збільшення кредитного ліміту до 75 000 грн. та списання з карткового рахунку НОМЕР_1 відкритого на її ім`я коштів у сумі 81 012,73 грн./а.с.32/.

Як вбачається з копії виписки по картці/рахунку НОМЕР_9 ( НОМЕР_1 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC4 від 05.01.2023 за період 20.05.2023-28.06.2023 /а.с.31/ та виписки по картці/рахунку НОМЕР_11 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC3 від 14.03.2022 за період 20.05.2023-30.06.2023 з карти для виплат ОСОБА_1 банком було списано кошти в рахунок оплати погашення кредитної заборгованості.

22.08.2023 року позивач звернулась до Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області із запитом про те, на якому етапі перебуває досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000333 /а.с.110/, на що слідчим СВ Криворізького РУР ГУНП в Дніпропетровській області Кривківка А. надано відповідь № 45/8-2-2555 від 11.09.2023 про те, що на теперішній час досудове розслідування триває /а.с.111/.

На виконання ухвали Краснокутського районного суду Харківської області про витребування доказів від 19.09.2023 року, представником ПрАТ «Київстар» надано відповідь №12884/з від 05.10.2023 року, згідно з якою, визначити особу, в користуванні якої перебував телефонний номер НОМЕР_12 , зокрема з 15 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. 20.05.2023 року, немає можливості. В період часу з 15 год 00 хв. по 17 год. 00 хв. 20.05.2023 року сім-картка з телефонним номером НОМЕР_12 використовувалась у мобільному пристрої (терміналі) із серійним номером IMEI НОМЕР_13 . Відповідно до наданої інформації про вхідні та вихідні телефонні дзвінки по номеру телефону НОМЕР_12 , з прив?язкою до базових станцій, які були зафіксовані комунікаційним обладнанням ПрАТ «Київстар» в період часу з 15 год 00 хв. по 17 год. 00 хв. 20.05.2023 року, а саме: номер - НОМЕР_5, тип з`єднання - вхідний дзвінок, дата та час фіксації - 20.05.2023 15:30:34, контакт - НОМЕР_18, тривалість - 19 сек, LAC57134, CID30015, адреса розташування базової станції - Харківська область, Богодухівській район, смт Краснокутськ, пров. Пригородний, 1; номер - НОМЕР_5, тип з`єднання - вхідний дзвінок, дата та час фіксації - 20.05.2023 15:31:03, контакт - НОМЕР_19, тривалість - 23 сек, LAC57134, CID30015, адреса розташування базової станції - Харківська область, Богодухівській район, смт Краснокутськ, пров. Пригородний, 1; номер - НОМЕР_5, тип з`єднання - вхідний дзвінок, дата та час фіксації - 20.05.2023 16:25:32, контакт - НОМЕР_20, тривалість - 100 сек, LAC57134, CID30015, адреса розташування базової станції - АДРЕСА_1 ; номер - НОМЕР_5, тип з`єднання - вхідний дзвінок, дата та час фіксації - 20.05.2023 16:27:33, контакт - НОМЕР_21, тривалість - 96 сек, LAC57134, CID39787, адреса розташування базової станції - Харківська область, Богодухівській район, смт Краснокутськ, Краснокутське управління водних ресурсів.;

01.09.2023 року АТ БК «ПриватБанк» до пояснень на позовну заяву, у якості одного з додатків представником було додано копію висновку службової перевірки, якою встановлено наступне.

20.05.2023 р. з карти № НОМЕР_4 клієнта ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_14 ) знято грошові кошти на загальну суму 74 535,19 грн. (з урахуванням комісії Банку). За фактом несанкціонованого списання грошових коштів клієнт звернулася з позовом до суду.

Грошові кошти з карти № НОМЕР_4 знято: - в сумі 20800 грн. через банкомат банку "Райфайзенбанк" A0101401 (Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, б. 1-Д); - в сумі 20800 грн. через банкомат CADN0105 (Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, б. 48) не володільцем карти, а третьою особою; - в сумі 26.2 грн. розрахунок через POS-термінал ПриватБанку S1KZ032M (супермаркет VARUS, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, б. 25); - в сумі 10400 грн. знято готівкою через POS-термінал ПриватБанку S1KZ032M (супермаркет VARUS, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, б. 25); - в сумі 11,99 грн. розрахунок через POS-термінал S0114955 банку "Райфайзенбанк" (супермаркет SILPO, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Визволення, б. 1-К); - в сумі 2080 грн. знято готівкою через POS-термінал S0114955 банку "Райфайзенбанк" (супермаркет SILPO, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Визволення, б. 1-К); - в сумі 47 грн. розрахунок через POS-термінал ПриватБанку S1KZ00PM (Дніпропетровська обл., Кривий РІГ, вул. Лермонтова, буд.22Б); - в сумі 18720 грн. знято готівкою через POS-термінал ПриватБанку S1KZ00PM (Дніпропетровська обл., Кривий Ріг, вул. Лермонтова, буд.22Б); - в сумі 90 грн. розрахунок через POS-термінал S1KR09ZX ПриватБанку (супермаркет Сільпо, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг вул. Лермонтова, буд. 37); - в сумі 1560 грн. знято готівкою через POS-термінал ПриватБанку S1KR09ZX (супермаркет Сільпо, Дніпропетровська обл., Кривий РІГ, вул. Лермонтова, буд. 37).

Згідно з ПК PAN-Like встановлено, що карту № НОМЕР_4 додано до платіжної системи G-pay 20.05.2023, про що клієнта було сповіщено, та клієнтом підтверджено за допомогою ОТР-паролю. Всі вказані операції здійснені в банкоматах та через POS-термінали виконано з використанням не фізичної карти № НОМЕР_4 , а її токену. Токен карти № НОМЕР_4 - НОМЕР_22.

Аналізом даних ПК "vkfm.privatbank.ua" (Дані про пристрої входу до Приват24 та географічні координати їх роботи), встановлено, що 20.05.2023 було здійснено тільки один вхід в акаунт Приват24 клієнта: пристрій: PIXEL 6 PRO|GOOGLE (imei:НОМЕР_17), IP-адреса: НОМЕР_15 зареєстрована в м. Дніпро. В ході вивчення отриманими за заявкою SIMMON (Дані про мобільні пристрої та географічні координати їх роботи) встановлено, що даний пристрій не є типовим для даного акаунту, типовим пристроєм є SM-A315F|SAMSUNG (imei: НОМЕР_16 ). Крім того, за даними SIMMON входи з пристрою PIXEL 6 PRO|GOOGLE здійснювалися також 17.05.2023 та 18.05.2023.

Згідно з ПК "Адмін. панель Приват24" встановлено, що пароль входу в Приват24 клієнта не змінювався, акаунт заблоковано 22.05.2023 о 16:25:17.

В ході вивчення ПК "Архів повідомлень" встановлено, що клієнту надходили повідомлення про вхід в Приват24 та зміну ліміту по карті.

При вивченні даних, отриманих за заявкою OTPPAS (Вибірка SMS-повідомлень з ОТР паролями) та SMSARC (Архів вихідних SMS за номером телефону) встановлено, що інформація про отримання клієнтом повідомлень з ОТР паролями та архів вихідних SMS відсутня у зв`язку з закінченням строку зберігання.

В ході вивчення даних ПК VRS встановлено, що за період з 19.05.2023 до 25.05.2023 між клієнтом та Банком відбулося два діалоги, при ознайомленні з якими встановлено, що клієнт заявила, що напередодні шахрайства вона перейшла за посиланням, яке знайшла в мережі. За даним посиланням, начебто, можна було оформити отримання матеріальної допомоги. Клієнт вказала у відповідних WEB-формах номер свого телефону та пароль від Приват24 та ще якісь дані, які саме клієнт не пам`ятає. Саме посилання у клієнта не зберіглося.

Таким чином, грошові кошти з карт клієнта було знято внаслідок розголошення клієнтом конфіденційних даних. Несанкціоновані транзакції за картою № НОМЕР_3 не виявлені.

Доступ до коштів клієнта було отримано через Приват24, скориставшись яким невстановлені особи отримали можливість внаслідок розголошення клієнтом логіну та паролю в Приват24.

Грошові кошти за допомогою G-pay було знято через банкомати та здійснено розрахунок через POS- термінали та знято через POS-термінали;

Згідно з ПК "Адмін. панель Приват24" встановлено, що пароль входу в Приват24 клієнта не змінювався. 20.05.2023 було здійснено тільки один вхід в акаунт Приват24 клієнта: пристрій: PIXEL 6 PRO|GOOGLE (imei: НОМЕР_17 ), IP-адреса: НОМЕР_15 зареєстрована в м. Дніпро. В ході вивчення отриманими за заявкою SIMMON (Дані про мобільні пристрої та географічні координати їх роботи) встановлено, що даний пристрій не є типовим для даного акаунту, типовим пристроєм є SM-A315F|SAMSUNG (imei: НОМЕР_16 ). Крім того, за даними SIMMON входи з пристрою PIXEL 6 PRO|GOOGLE здійснювалися також 17.05.2023 та 18.05.2023.

Фінансовий номер клієнта не змінювався. Всі карти клієнта було заблоковано 22.05.2023 р. о період часу з 16:22 до 16:25 на підставі звернення клієнта від 22.05.2023 р. на "3700", час з`єднання 16:06:51.

22.05.2023 р. зафіксовано заявки клієнта на повернення коштів, які були використані для оплати товару - на суму 2000 грн. id-заявок 2528683 та 2528682. Заявки закриті з коментарем: "Транзакція проходила з присутністю карти/телефону по безконтакту. Оскаржити шахрайство не є можливим в рамках правил платіжної системи".

Таким чином, перерахуванню коштів з картки клієнта ОСОБА_1 сприяло розголошення заявником конфіденційної інформації в ході спілкування із зловмисником.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

На підставі частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Пунктами 1.15, 1.23, 1.24, 1.32 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначені умови, за яких рух коштів вважається неналежним (неправомірним) переказом, а саме: ініціатором такого переказу має бути особа, яка не є платником, тобто якій не належить рахунок, з якого ініціюється платіж (неналежний платник), а кошти мають бути списані з рахунку неналежного платника помилково або неправомірно та зараховані на рахунок неналежного отримувача, тобто особи, яка не має законних підстав на одержання переказу.

Ініціювання переказу коштів може здійснюватися шляхом використання держателем електронного платіжного засобу (статті 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Пунктами 14.14, 14.15 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що банк, зокрема, зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банка. У разі невиконання банком обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк.

При цьому обов`язок банку щодо повідомлення користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем.

Згідно з пунктом 1.14 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

Відповідно до пункту 3, 12 розділу ІІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення), електронний платіжний засіб, за допомогою якого можна ініціювати переказ з рахунку користувача, має дозволяти ідентифікувати користувача.

Електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, набудь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 - 7, 9, 10 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень.

Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян». Строки встановлення емітентом правомірності переказу та повернення на рахунок користувача попередньо списаного неналежного переказу визначені пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Аналіз вказаних положень актів цивільного законодавства дає підстави для висновку, що при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів відповідальність за безпеку здійснення переказу коштів покладається як на платника, так і на емітента (банк чи іншу установу), які зобов`язані вжити всіх заходів по нерозголошенню третім особам інформації, що дає змогу виконувати платіжні операції від імені платника з використанням електронного платіжного засобу.

Банк зобов`язаний інформувати користувача про всі операції з використанням платіжного засобу, а платник зобов`язаний повідомляти банк про всі оспорюванні ним операції, здійснені з використанням електронного платіжного засобу.

Крім того, у випадку повідомлення користувачем банку про платіжні операції, які він не використовував, банк зобов`язаний вжити заходів щодо збереження залишку коштів користувача та провести ретельне розслідування таких фактів і повідомити користувача про його наслідки.

При цьому на платника покладається відповідальність за здійснення несанкціонованих ним платежів за умови доведеності, що його дії чи бездіяльність призвели до втрати або незаконного використання платіжного засобу чи інформації, які дають можливість ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведено вину відповідача у втраті коштів з її картки.

Вирішуючи справу суд першої інстанції не прийняв у якості належного та допустимого доказу аудіозапис розмови call center АТ КБ "ПриватБанк" з ОСОБА_1 , оскільки відповідачем не надано доказів надання йому згоди позивачем на здійснення запису розмови, як і не надано і будь-яких інших доказів наявності у нього законних підстав втручання у приватне спілкування особи та здійснення звукозапису розмов.

Між тим, висновку про відсутність згоди позивача на аудіозапис телефонної розмови, суд першої інстанції дійшов при не повному з`ясуванні обставин справи.

Так, згідно Анкети-опитувальник клієнта-фізичної особи від 14 березня 2022 року, яка підписана власноручно позивачкою ОСОБА_1 , остання надала згоду АТ КБ "ПриватБанк" на здійснення Банком запису та подальшої обробки телефонних, аудіо/відео розмов при здійсненні віддаленого обслуговування та при зверненнях щодо клієнтської підтримки Банку.

В судовому засіданні апеляційного суду було відтворено аудіозапис розмови ОСОБА_1 з call center АТ КБ "ПриватБанк". Із змісту цієї розмови вбачається, що напередодні шахрайства позивач перейшла за посиланням, яке знайшла в мережі, за даним посиланням, начебто, можна було оформити отримання матеріальної допомоги. Позивач вказала у відповідних WEB-формах номер свого телефону та пароль від Приват24 та ще якісь дані, які саме вона не пам`ятає.

Отже, саме ОСОБА_1 своїми діями сприяла втраті, незаконному використанню інформації яка дала змогу ініціювати платіжні операції.

Велика Палата Верховного Суду у п. 81 постанови від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц вказала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Пунктом 9 розділу VІ Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України 05 листопада 2014 року № 705, встановлено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено,що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Враховуючи вищевикладене, положення умов договору між сторонами, ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів та здійснення операцій з їх використанням» затвердженого постановою Правління НБУ 05 листопада 2014 року № 705, відсутні підстави вважати, що банком порушено вимоги чинного законодавства.

Вина АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у здійсненні транзакцій по рахункам позивача не доведена, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обгрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2023 року - скасувати, у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова