Провадження №2/523/2175/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.

за участю секретаря Томілко М.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Конюшенко Д.Б., з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив стягнути з відповідача на свою користь 31 009,82 грн. матеріальної та 10 000,00 грн. моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 09 грудня 2022 року о 08:40 год. в м. Одесі по вул. Миколаївська дорога, буд. 233. Крім того, просив стягнути судові витрати, а саме витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 147,00 грн., витрати на збір доказів (проведення незалежного автотоварознавчого дослідження і складання за його результатами висновку про вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу) у розмірі 4 500,00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Позивач обґрунтовує позов тим, що 09.12.2022 року о 08:40 год в м. Одеса, по вул. Миколаївська дорога, буд. 233, сталася дорожньо-транспортна пригода за участь транспортного засобу «ВАЗ 21150», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», p/н НОМЕР_2 , під керуванням та належного на праві приватної власності ОСОБА_1 . В результаті дорожньо- транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 10.02.2023 року у справі №523/1213/23 винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди було визнано відповідача та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ 21150», р/н НОМЕР_1 , на момент настання ДТП була забезпечена за Полісом ОСЦПВВНТЗ № АР3293873 виданого ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», дійсного на дату ДТП.

Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №338/06-23 від 05.06.2023 року, розмір матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу Mitsubishi Outlander, p/H НОМЕР_3 , становить 72 579 грн. 99 коп. з ПДВ; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», р/н НОМЕР_3 , становить 99 342 грн. 09 коп.

За результатами розгляду поданих документів ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» листом №02-23-203 від 17.03.2023 року повідомила про прийняття рішення із виплати страхового відшкодування у розмірі 68 332 грн. 27 коп. без ПДВ.

Таким чином, залишається невідшкодованою шкода у розмірі 31 009 грн. 82 коп.

Крім того, позивач просив стягнути моральну шкоду, яку визначив у розмірі 10 000,00 грн.

Посилаючись на вищевикладене позивач просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 31 009,82 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Богорел С.В., в якому останній просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відзив мотивований тим, що в позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату ДТП, що становить 99 342,09 грн., за винятком отриманої суми від страхової компанії. Вказав, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди позивачеві на відповідача-водія, відповідальність якого була застрахована, є безпідставним, а належним відповідачем у справі є страхова компанія. Що відповідає правовій позиції Верхового суду у справі № 755/18006/15-ц.

Щодо відшкодування моральної шкоди, представник зазначив, що ніхто не отримав ніяких тілесних ушкоджень, а тому рівень перенесених страждань стосовно втрати естетичного стану автомобілю є значно менший, ніж водія у наведеній вище справі; автомобіль після ДТП не втратив можливості ним користуватись; та, окрім того, відсутність вини позивача у скоєнні ДТП не доведена. ( а.с.52-54).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Конюшко Д.Б. в судове засідання не з`явилися. Від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Богорел С.В. просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2023 року, 09.12.2022 року о 08:40 годині ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_4 , біля будинку №233 по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, не впевнився в безпеці, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожньої обстановки, не витримав безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода та вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення вимог п.13.1 «Правил дорожнього руху» водієм ОСОБА_2 .

На ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ( а.с.7).

Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Також судом встановлено, що на час ДТП транспортний засіб марки ««ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_4 , був застрахований в ПрАТ «СК «ЕТАЛОН».( а.с.8).

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №338/06-23 від 05.06.2023 року, розмір матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», p/H НОМЕР_3 становить 72 579 грн. 99 коп. з ПДВ; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», р/н НОМЕР_3 , становить 99 342 грн. 09 коп. ( ас.10-26).

Відповідно до повідомлення ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» від 17.03.2023 року вбачається, що страховою компанією прийнято рішення із виплати страхового відшкодування у розмірі 68 332 грн. 27 коп. без ПДВ. ( а.с.9).

Отже, між сторонами виникли зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України.

Положеннями статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В пункті 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року по справі №6-691цс15 зроблено висновок проте, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (буз урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок із відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що матеріальну шкоду заподіяну позивачу, з вирахуванням виплати страхового відшкодування з урахуванням зносу та без ПДВ, повинен відшкодувати відповідач по справі.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному.

Так доводи представника відповідача у відзиві на позовну заяву з посиланнями на правовові позиції Верховного Суду України, свідчать про те, що відповідач заперечує проти відшкодування шкоди позивачу, оскільки такий обов`язок покладено на страхову компанію.

Суд відхиляє вказані твердження сторони позивача, так як в даному випадку страховик виплатив позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), та у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. суд приходить до таких висновків.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Враховуючи те, що позивачу крім матеріальної шкоди також було завдано і моральної шкоди, що проявлялася в його емоційних та моральних стражданнях, які довелося перенести йому, зокрема у зв`язку з пошкодженням автомобіля в ДТП, враховуючи принципи розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5 000,00 гривень.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені позивачем на проведення експертних досліджень, а саме у розмірі 4 500,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Згідно із ст.141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 147,00 сплачений при подачі позовної заяви позивачем.

Керуючись ст. ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265,280, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання с. Петровірівка, Одеська область) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ) 31 009,82 грн. матеріальної шкоди, 5 000,00 грн. моральної шкоди, 4 500,00 грн. витрати на збір доказів, 2 147,00 грн. витрати зі сплати судового збору та 4 000,00 грн. витрати на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.04.2024 року.

Суддя