КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №642/424/22
Провадження № 2/552/317/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2024 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі Біжко Т.В.,

за участі:

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячу воду,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач КП «Харківські теплові мережі» 19.01.2021 року звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячу воду.

Посилався на те, що КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкова. За період з 01.04.2015 року по 30.11.2021 року відповідач не в повному обсязі сплачував вартість наданих послуг з підігріву гарячої води для потреб гарячого водопостачання та опалення, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 67087,05 грн., також інфляційні витрати складають 4642,62 грн., 3% річних складають 1881,62 грн..

Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги опалення у розмірі 67087,05 грн. за період з 01.04.2015 року по 30.11.2021 року, інфляційні витрати у розмірі 4642,62 грн., 3% річних у розмірі 1881,62 грн. та судовий збір.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.01.2022 року відкрито провадження у даній справі.

Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.05.2023 року справу прийнято до провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

19.02.2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строку позовної давності. Вказувала, що позовна заява була подана до суду із спливом строку загальної позовної давності, а саме в частині позовних вимог за період з 01.04.2015 року по 16.01.2019 року, позивачу слід відмовити у зв`язку з пропуском позовної давності звернення до суду.

19.02.2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, вказувала, що жодного договору з позивачем відповідач не укладала. Позивач не надає до позовної заяви жодного підтвердження, щодо взагалі ціни послуг та порядку їх оплати, зокрема і підтвердження погодження ціни послуг сторонами. Отже, розрахунок заборгованості не може бути належним доказом так як вартість послуг не доведена позивачем.

Посилалась на те, що позовні вимоги позивача є недоведеними, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження заборгованості, яку прохає стягнути позивач немає, а тому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

08.03.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Вказував, що відповідач здійснювала періодичні оплати протягом 2016,2017,2018,2019, 2020,2021 років, а тому строк позовної давності переривався. Позовні вимоги вважають законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач у судове засідання свого представника не направив, попередньо звернувся до суду із заявою про проведення розгляду справи за відсутності їх представника.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надаються їй КП «Харківські теплові мережі» відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 18 „Правил..." споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця.

В зв`язку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та не оплачує послуги опалення, за нею утворилась заборгованість, яка за період з 01.04.2015 року по 30.11.2021 року, становить 67087 грн. 05 коп.. Крім того, нараховано інфляційні витрати в сумі 4642 грн. 62 коп. та 3 % річних в сумі 1881 грн. 62 коп..

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п.6 ст.1 Закону України «Про житлово комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Як передбачено п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст.ст. 9,10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст..26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відсутність укладеного між сторонами відповідного договору не звільняє відповідача від сплати послуг.

Сам по собі факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг у повному обсязі, оскільки згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують такі права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951 цс 15 та від 30 жовтня 2013 року № 6-59 цс 13, від 07 лютого 2018 року справа № 521/6969/15-ц.

Вирішуючи заяву ОСОБА_2 про застосування позовної давності, суд виходить з наступного.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четвертастатті 267 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

Спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем послуг з теплопостачання та гарячу воду.

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

Суд вважає, що платежі відповідач мала вносити до 20 числа відповідного місяця. Таким чином термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем.

Як вбачається із відомостей про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 відповідач сплачувала заборгованість 08.2021 року у розмірі 200 грн., після якої не здійснювала оплату.

Таким чином перебіг позовної давності у даних правовідносинах, що виникли між сторонами, розпочався з 10.2021 року, коли у відповідачів виникло прострочення оплати за одержані послуги.

Позивач звернувся до суду 19 січня 2022 року, тобто у межах трирічного строку позовної давності.

Оскільки відповідач покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг з опалення належним чином не виконує, позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 67087 грн. 05 коп. за період з 01.04.2015 року по 30.11.2021 року, заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, інфляційні витрати у розмірі 4642 грн. 62 коп. та 3 % річних в сумі 1881 грн. 62 коп..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 2481 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячу воду - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за періодз 01.04.2015 року по 30.11.2021 року в сумі 73611 грн. 29 коп. та судовий збір в розмірі 2481 грн., а всього 76092 грн. 29 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська,11, ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код не встановлено.

Повний текст рішення виготовлено 23 квітня 2024 року.

Суддя Т.В.Шаповал