490/1449/24
н/п 2/490/1745/2024
У Х В А Л А

01 березня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Чулуп О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок за послуги газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ за останні три роки, що передують зверненню до суду з позовом.

Згідно з частиною 1статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, метою цивільного судочинства є захист порушених прав, невизнаних або оспорюваних прав особи, що є предметом спору у цивільній справі.

Згідно ч.1 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, а відповідно до п.4 та 5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити - зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Проте, вимоги ст.175 ЦПК України позивачем в повній мірі не дотримано.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Зміст зазначених у ст.15 ЦК України підстав для захисту не розкривається, але він відображений у відповідних нормах, що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин.

Покладення обов`язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб`єктивного права.

Зокрема, застосовується у справах за позовами про усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном (ст. 391 ЦК), неправомірне використання об`єкта права інтелектуальної власності (ст.ст. 424, 432 ЦК), як запобіжний захід для забезпечення позову (ст.152 ЦПК) тощо.

Відповідно до змісту ст.ст.11,15 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається вст.16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками газопостачальної організації розрахунок щодо нарахування плати за послуги теплопостачання є лише фіксацією розміру величини вартості тих послуг які надає газопостачальна організація(відповідач). Тому оскарження лише факту здійснення розрахунку вартості наданих послуг а також складання такої претензії та надсилання її особі, яку газопостачальна організація вважає споживачем, не встановлює для такої особи будь-яких обов`язків і є різновидом претензії-вимоги, і таке оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначена претензія може бути визнана як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності такого нарахування величини вартості послуг та такої перетензії.

Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 522/12901/17-ц зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2018р. у справі № 800/559/17, від 03.04.2018р. у справі № 9901/152/18 та від 30.05.2018р. у справі № 9901/497/18.

То ж позивачу згідно ч.1ст.175 ЦПК України в позовній заяві слід обгрунтувати правові підстави щодо здійснення відповідачем перерахунку за послуги з газопостачання, а також надати обгрунтування яке порушення суб`єктивних прав скоює відповідач не здійснюючи вищевказаний перерахунок.

Окрім цього, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Посилання позивача, що отанній звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень Закону України «Про захист прав споживачів» суд до уваги не бере, оскільки зазначені вимоги позивачем не є захистом прав споживачів в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

За такого позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених уст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПКУкраїни.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про зобов`язання вчинити певні дії -залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз`яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя