ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1197/23
провадження № 2/691/81/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 січня 2024 рокум. Городище
Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., за участю секретаря судових засідань Гергель М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про захист порушеного права кредитора, шляхом стягнення заборгованості,
Позичальник зобов`язався здійснити погашення кредиту та процентів ануїтет ними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем надання кредиту, у дату обумовлену п.п. 1.2.4. п. 1.2 заяви-договору.
Однак, у супереч вимогам п. 2.2 та 2.3 заяви-договору позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим, на адресу позичальника було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами.
Про час і місце розгляду справи відповідач повідомлена належним чином, шляхом направлення поштового повідомлення за місцем реєстрації. Будь-якого роду клопотань від відповідача не надходило.
Оскільки відповідач не подала відзив на позовну заяву, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Ознайомившись із матеріалами справи суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 1.2.3 складеної заяви-договору процентна ставка за користування кредитом фіксована і становить 52,9 % річних.
Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу - 13 числа кожного місяця згідно графіку, п. 1.2.4 складеної заяви-договору.
За умовами п. 2.3 заяви-договору клієнт зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та відсотків ануїтет ними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, у визначену п. 1.2.4 складеної заяви-договору дату.
Також сторонами підписано додаток № 1 до заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/853389 від 13.03.2020, яким погоджено графік погашення кредиту з розрахунком загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки.
Відповідно до Статуту АТ «Райффайзен Банк», Протоколом Загальних зборів акціонерів № 36-62 від 23.04.2021, прийнято рішення про зміну найменування АТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ «Райффайзен Банк», який є правонаступником за всіма правами та обов`язками АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Із викладеного слідує, що розрахунок заборгованості позичальника містить нарахування, які не передбачені умовами кредитного договору та додатку № 1 до нього, а тому розрахунок заборгованості є недопустимим доказом у справі в частині нарахування тіла кредиту та, відповідно, процентів по кредиту, які розраховуються від тіла кредиту.
Надані позивачем Правила банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» також є неналежним доказом, оскільки вони не містять підпису відповідача та не підтверджують той факт, що саме з даними правилами була ознайомлена ОСОБА_1 , підписуючи вище указаний договір.
А тому, відсутні підстави вважати, що під час укладення договору позивач повідомив споживача про умови кредитування та узгодив зі споживачем саме ті умови, які вважав узгодженими банк, зокрема, щодо реструктуризації боргу позивачем в односторонньому порядку.
Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року N 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 року у справі N 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 № 342/180/17-ц зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Разом із тим, відповідач не подала своїх заперечень щодо укладення кредитного договору та користування наданими їй грошовими коштами.
При цьому, як зазначалося вище, наданий позивачем розрахунок заборгованості містить нарахування, які суперечать умовам кредитного договору та додатку № 1 та є недопустимим доказом у цій частині.
Провести свої розрахунки заборгованості відповідача суд не має можливості, оскільки для цього необхідні спеціальні знання та спеціальне програмне забезпечення.
Тому суд приймає до уваги розрахунок, який погоджений обома сторонами угоди та який зазначений у додатку № 1 до кредитного договору, за яким загальна вартість кредиту становить 209794 грн. 31 коп.
Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1307 грн. 81 коп.
Керуючись ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280 - 282 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення. У даному разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. В. Подорога