ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7574/23
Провадження № 2/362/886/24
У Х В А Л А

06.03.2024 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Персонал Преміум» про відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

в с т а н о в и в:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області після скасування Постановою Верховного Суду від 26.10.2023 року вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2022 року та ухвали Київського апеляційного суду від 31.01.2023 року в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_3 та в цій частині направлено на новий розгляд у порядку цивільного судочинства.

Позивачі звернулася до суду в порядку кримінального судочинства з цивільним позовом в якому просять стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Персонал Преміум» в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 200 000,00 грн.; на користь ОСОБА_2 200 000,00 грн. та на користь ОСОБА_3 300 000,00 грн.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

На адресу позивачів, вказану в поданій позовній заяві, судом направлялась зазначена ухвала суду.

До суду повернуто конверти з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» та з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

На дату постановлення цієї ухвали, позивачами заяв (клопотань) з процесуальних питань до суду подано не було, що дає підстави вважати, що позивачі не виконали вимоги суду та не подали заяву про усунення недоліків, також не скористались процесуальним правом подати заяву про продовження процесуального строку з урахуванням вимог статі 127 Цивільного процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріли позовної заяви на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, суддя приходить до наступних висновків.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (стаття 4 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Позов у цивільному процесі це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимогою процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову це матеріальний зміст цієї вимоги. Таким чином, під предметом позову розуміється певно матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості отримати певне матеріальне благо.

Статтею 175 Цивільного процесуального кодексу України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Недотримання обов`язкових вимог до форми та змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Вбачається, що сторона позивачів не цікавиться провадженням по їх заяві тривалий час, недоліки, визначені ухвалою суду не усуває, та не надає будь-яких заяв та пояснень з приводу постановленої ухвали.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки на момент постановлення даної ухвали, позивачами недоліки позову не усунуто, а судом вжито вичерпні заходи для направлення їм ухвали про залишення без руху, але повертаються конверти із відміткою «адресат відсутній» то, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, вона вважається неподаною.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суддя вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу, в зв`язку з не усуненням всіх недоліків та роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 4, 11, 12, 13, 43, 44, 48, 81, 175, 185, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Персонал Преміум» про відшкодування моральної (немайнової) шкоди вважати неподаним і повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 денний строк з дня оголошення ухвали, особами, які брали участь у справі але не були присутні під час оголошення ухвали - в цей же строк з часу одержання копії цієї ухвали.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко