Справа № 638/1310/24
Провадження № 2/638/2930/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Бондаренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що дитина проживає з нею, відповідач участі в утриманні дитини не приймає та належної матеріальної допомоги не надає. Дитина росте та потребує все більше витрат для свого існування та розвитку. Останнім часом, у зв`язку із значним підвищенням цін на товари та послуги, вона не має можливості самостійно надати дитині найнеобхідніше для забезпечення повноцінного харчування, придбання одягу, її фізичного розвитку та виховання.

Ухвалою суду від 29.01.2024 року по справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін.

14.02.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з проханням задовольнити позовні вимоги частково. Так, відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі частини всіх видів його доходу, оскільки позивачем не доведено необхідності стягнення аліментів саме у такому розмірі. Окрім того, відповідач не має фінансової можливості надавати допомогу у заявленому в позові розмірі, оскільки не має можливості нормально працювати та влаштуватися на постійну роботу, має необхідність догляду за батьками похилого віку.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, позивач у позовній заяві просила розглядати справу без її участі, представник відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач та відповідач.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Згідно з частинами 1,2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Відповідач є працездатним, докази того, що він не може працювати за станом здоров`я чи з інших причин, суду не надані. Тому, виходячи із засад цивільного законодавства, зокрема справедливості та розумності, матеріального становища позивача, яка займається вихованням та утриманням спільної з відповідачем дитини, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину визначений в законодавчому порядку і становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В процесі розгляду справи стороною позивача не доведено належними доказами, що розмір аліментів повинен становити 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, зокрема не надано доказів в обґрунтування витрат на утримання дитини, також документів на підтвердження своїх доходів, тому, запропонований позивачем розмір аліментів суд вважає завищеним, оскільки, при визначенні розміру аліментів судом враховуються доходи сторін і можливість відповідача сплачувати такий розмір аліментів. Також судом враховано наявність у відповідача батька пенсіонера.

Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

Також, позивач не позбавлена права звернутися до відповідача з приводу оплати додаткових витрат на дитину, у випадку їх наявності.

Статтею 191 Сімейний кодекс України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Також відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн, оскільки при зверненні до суду з вимогою про стягнення аліментів позивач була звільнена від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючи сь ст.ст. 180-184, 191 СК України,ст.ст.12,76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів доходу, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.01.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Є.В.Невеніцин