Справа № 569/113/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 січня 2024 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Галінська В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , компанії МАЛІНКО ЛІМІТЕД, компанії ЮНАКО АССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Високовольтний союз РЗВА» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , компанії МАЛІНКО ЛІМІТЕД, компанії ЮНАКО АССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Високовольтний союз РЗВА» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя.

В позовній заяві, позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному фонді (капіталі) Товариства з обмеженою відповідальністю «РЗВА-ЕЛЕКТРИК» від 15 січня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Поповим В.В. за реєстровим номером 159. Визнати 100% частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИСОКОВОЛЬТНИЙ СОЮЗ-РЗВА» () спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя наступним чином:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Nissan Patrol, д.н.з. НОМЕР_1 .

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 100% частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИСОКОВОЛЬТНИЙ СОЮЗ-РЗВА» ().

З матеріалів справи встановлено, що відповідачами у справі є, окрім ОСОБА_2 , компанії МАЛІНКО ЛІМІТЕД та ЮНАКО АССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД, які є юридичними особами, та зареєстровані у Республіці Кіпр.

У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент це - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Таким чином, дана справа є справою із іноземним елементом і її розгляд регламентуєтьрегламентується розділом 11 ЦПК України, міжнародним договором за наявності та нормами Закону України «Про міжнародне приватне право», якими, зокрема передбачено звернення України із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави з метою необхідності вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави.

Положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 ЦПК України, відповідач не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони (рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 р., п. 38).

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, «Кресс проти Франції» (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; «Т. проти Італії» (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», п. 63).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виникає необхідність вручення документів по справі відповідачам на території іншої держави, а саме на території Республіки Кіпр.

Питання правового захисту та правової допомоги між Україною та Республікою Кіпр у цивільних справах, врегульовані Угодою між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах, що ратифікована Україною 22.09.2005 року та набула чинності 18.03.2006 року (надалі Угода).

Відповідно до ст.. 2,3 Угоди Договірні Сторони призначають Центральні органи з метою надання правової допомоги одна одній згідно з цією Угодою. Центральним органом з боку України є Міністерство юстиції України, а з боку Республіки Кіпр - Міністерство юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр. З метою виконання цієї Угоди компетентні органи Договірних Сторін зносяться через свої Центральні органи. Запити про надання правової допомоги та додатки до них складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу мовою іншої Договірної Сторони або англійською мовою.

Відповідно до ст.. 5 Угодиправова допомога включає виконання судових процесуальних дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони,зокрема опитування сторін, свідків та експертів, проведення експертиз, вручення та передачу документів, визнання та виконання судових рішень, а також інші дії відповідно до законодавства Договірних Сторін.

Таким чином, позивачу необхідно оформити позовну заяву та документи, що додаються до неї, у відповідності до вимог ст.3 вказаної вище Угоди та надати суду належним чином завірений переклад на мову запитуваної держави або англійську мову.

Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач у позовній заяві має зазначити докази, що підтверджують вказані ним обставини, а також додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивачем ОСОБА_1 не надано до суду копій установчих документів ТзОВ «РЗВА-Електрик».

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день подання позовної заяви позивачем становить 1211,20 грн.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, позивач заявляє дві позовні вимоги немайнового характеру, тому ним має бути сплачено 2422,40 грн. судового збору за дані позовні вимоги.

Окрім того, згідно п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як передбачено ч.1 ст. 176 ЦПК України ,ціна позову визначається,зокрема: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65СК України). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи, що предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Проте, матеріали позовної заяви не містять доказів щодо погодження з відповідачем вартості спірного майна подружжя, як і доказів про дійсну вартість спірного майна, що підлягає поділу на час подачі позову, зокрема автомобіля марки Nissan Patrol, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1,3 ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За вказаних обставин, позовну заяву слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали, а саме зазначити та надати докази, зазначити ціну позову, надати докази визначення ціни позову, сплатити судвий збір, відповідно до заявлених вимог немайнового та майнового характеру, оформити позовну заяву та документи, що додаються до неї, у відповідності до вимог ст.. 3 Угоди між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах та надати суду належним чином завірений переклад позову та додатків до нього на мову запитуваної держави або англійську мову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , компанії МАЛІНКО ЛІМІТЕД, компанії ЮНАКО АССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Високовольтний союз РЗВА» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя-