КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 березня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 376/2267/20

Апеляційне провадження № 22-з/824/539/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Віговського С.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до Сквирської міської ради Київської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 72,6 кв.м., житловою площею 33,2 кв.м., після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2-3).

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Сквирської міської ради Київської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задоволено в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_2 , у порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 72,6 кв.м., житловою площею 33,2 кв.м, що належав її батькові - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25-26).

Не погодившись з рішенням суду, 24 січня 2024 року представник ОСОБА_1 , який не брав участі у справі - адвокат Ященко С.М. направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 31-37).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року. Зупинено дію рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року (а.с. 73-74).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року підготовку справи до судового розгляду закінчено, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні Київського апеляційного суду (вул. Солом`янська, 2-А) на 18 квітня 2024 року о 12 годині 30 хвилин (а.с. 75).

05 березня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ященко С.М. подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 72,6 кв.м., житловою площею 33,2 кв.м., який належить ОСОБА_2 на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року у справі № 376/2267/20 (а.с. 80).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначав, що предметом спору у даній справі є житловий будинок АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 72,6 кв.м., житловою площею 33,2 кв.м. Вказував, що 07 квітня 2021 року ОСОБА_2 здійснила реєстрацію оскаржуваного рішення Сквирського районного суду Київської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер 240). Проте, ОСОБА_2 , будучи обізнаною, що судове рішення, яке слугувало підставою реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскаржено в апеляційному порядку, намагається здійснити продаж вказаного будинку. Вважає, що ОСОБА_2 не бажає виконувати ухвалу Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року в частині зупинення дії рішення суду, а тому, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження позивачем будинку на користь третіх осіб, що безумовно утруднить чи зробить неможливим виконання рішення апеляційного суду у разі скасування рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 жовтня 2020 року у справі № 376/2267/20, та може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав та інтересів апелянта (а.с. 80).

06 березня 2024 року заява представника ОСОБА_1 - адвоката Ященка С.М. про забезпечення позову була передана колегії суддів, що розглядає справу.

З огляду на положення ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, дослідивши матеріали справи та зміст заяви про забезпечення позову, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За роз`ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, предметом спору в даній справі є визнання права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 72,6 кв.м., житловою площею 33,2 кв.м.

З наявної в матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 07 квітня 2021 року за ОСОБА_2 на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року у справі № 376/2267/20, зареєстровано право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 72,6 кв.м., житлова площа 33,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 81).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову апелянт зазначав, що невжиття таких заходів може призвести до відчуження позивачем будинку на користь третіх осіб, що безумовно утруднить чи зробить неможливим виконання рішення апеляційного суду у разі скасування рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 жовтня 2020 року у справі № 376/2267/20.

Згідно до положень частини третьої ст. 352 ЦПК України, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Відповідно, забезпечення позову у наведеній ситуації має на меті, зокрема захист прав апелянта у випадку задоволення його вимог.

За наведених обставин, врахувавши предмет позову (визнання права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 72,6 кв.м., житловою площею 33,2 кв.м), апеляційний суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження нерухомого майна, а відтак, до невиконання чи утруднення виконання рішення апеляційного суду у випадку задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 72,6 кв.м., житловою площею 33,2 кв.м., є достатнім, розумним, співмірним та адекватним заходом і не порушить збалансованості інтересів сторін, створить належні умови для виконання в подальшому постанови Київського апеляційного суду у цій справі у разі задоволення апеляційної скарги, а також ефективного захисту і поновлення порушених прав заявника, у випадку встановлення факту їх порушення. При цьому, у випадку визнання необґрунтованими доводів заявника і відхилення апеляційної скарги, вжиті заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом у встановленому порядку.

Керуючись ст. 149-153, ч. 3 ст. 352 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на належний ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв.м, житловою площею 33,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240.

Боржник: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), місце проживання: АДРЕСА_2 .

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), місце проживання: АДРЕСА_3 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова