Провадження № 2-р/752/9/24
У Х В А Л А

09 лютого 2024 року Голосіївськи районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Ахмеяна Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кікени Павла Ігоровича про роз`яснення судового рішення,-

встановив :

у провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі, що є у спільній частковій власності.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Виділено ОСОБА_1 в натурі приміщення квартири АДРЕСА_1 , до складу якої входять приміщення: №1 - кухні площею 13,7 кв.м., №2 - коридору площею 5,5 кв.м., №3 - житлової кімнати площею 7,4 кв.м., №4 - коридору площею 18,3 кв.м., №5 - житлової кімнати площею 10,6 кв.м., №6 - житлової кімнати площею 12,4 кв.м.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кікена П.І., звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про роз`яснення рішення суду від 10 вересня 2020 року по справі №752/13049/17 про виділ частки в натурі, що є у спільній частковій власності в частині доповнення абзацу наступним текстом «Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_2 з утворенням окремого об`єкту нерухомого майна індивідуального житлового будинку».

Зазначає, що рішення суду є не зовсім зрозумілим в частині: «… Виділили ОСОБА_1 в натурі приміщення квартири АДРЕСА_1 …» «Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_2 » і звертає увагу, що у власності ОСОБА_1 знаходиться 2/3 житлового будинку і здійснюється виділ його частки з утворенням окремого об`єкту нерухомого майна- житлового будинку.

Суд, дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 258 Цивільно-процесуального кодексу України, судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до положень статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Як свідчить тлумачення частин першої та другої статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, ухвалені судом у межах наданих йому повноважень з процесуальних питань, які вказують на вчинення тієї чи іншої процесуальної дії.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що "роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усунення неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання".

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі №233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що "необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення".

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що цей процесуальний документ викладений чітко та зрозуміло, ухвалюючи його, суд розглянув справу в межах заявлених позивачем у позовній заяві вимог.

Фактично ОСОБА_1 просить суд не роз`яснити рішення суду, а просить змінити його резолютивну частину, вимагаючи зазначити про утворення окремого об`єкту нерухомого майна - житлового будинку.

Враховуючи викладене вказане рішення відповідно до правил статті 271 ЦПК України роз`ясненню не підлягає, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України, суд,-

постановив:

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кікени Павла Ігоровича про роз`яснення судового рішення, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк