Справа № 450/3559/21 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 22-ц/811/2334/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач є споживачем природного газу, який використовує для побутових потреб за місцем свого проживання. Стверджує, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті регулятора і постачальника та не потребує двостороннього підписання у письмовій формі, а фактичне споживання природного газу свідчить про приєднання споживача до умов договору та виникнення у нього обов`язку сплати за фактично спожитий природний газ. Крім того, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Зазначає, що виконало свої зобов`язання та надало споживачу послуги з газопостачання, однак відповідачка не оплачувала вартість спожитого нею газу, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 16 липня 2021 року становить 18 902,36 грн. Вказує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вважає, що інфляційні втрати за період з 01 серпня 2018 року по 03 серпня 2021 року становлять 4007,30 грн., а 3 % річних від простроченої суми становить 1 645,68 грн. З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 18 902,36 грн. основного боргу, 4007,30 грн. інфляційних втрат та 1645,68 грн. три відсотки річних.

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2021 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 18 902,36 грн. основного боргу на розподільчий рахунок НОМЕР_1 ОПЕР в філії Львівське обслуговування АТ «Ощадбанк», МФО 325796, ; 4007,30 грн. інфляційних витрат та 1645,68 грн. 3 % річних на основний поточний рахунок АБ «Кліринговий дім» UA6010061, м. Київ, МФО 300647.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. на поточний рахунок АБ «Кліринговий дім» UA6010061, м. Київ, МФО 300647, НОМЕР_2 .

Заочне рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що вона не брала участі в розгляді справи, однак судом вирішено питання про її права та обов`язки, оскільки на виконання заочного рішення суду 17 січня 2022 року видано виконавчий лист, з виконання якого приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. відкрито виконавче провадження № 68736717, боржником у якому була ОСОБА_3 , у якої зазначено її ідентифікаційний номер. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Р.І. від 23 червня 2023 року про зміну (доповнення) реєстраційних даних змінено боржника у виконавчому провадженні з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 . Зазначає, що в межах вищезазначеного виконавчого провадження накладено арешт на кошти, що знаходяться на її банківському рахунку, внаслідок чого вона не може розпоряджатися своєю власністю. Вважає, що з неї неправомірно стягується заборгованість за послуги з газопостачання, оскільки вона не є споживачем послуг за адресою: АДРЕСА_1 та не є власником цього будинку. Вказує, що заборгованість за спожитий природний газ почала утворюватися з січня 2017 року, а останній платіж здійснено боржником у травні 2017 року, тому звернувшись з позовом у серпні 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» пропустило трирічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи є докази того, що відповідач ОСОБА_3 не зареєстрована та не проживає на території с. Поршна Львівського району Львівської області, відтак суд першої інстанції безпідставно відкрив провадження у справі, оскільки справа не підсудна Пустомитівському районному суду Львівської області. З наведених підстав просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи рішення суду оскаржується ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, і яка вважає, що оскаржуваним рішенням судом вирішено питання про її права та обов`язки.

Доводи апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що в позовній заяві ТзОВ «Львівгаззбут», зазначаючи інформацію про відповідача ОСОБА_3 вказало ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , і оскільки такий ідентифікаційний номер належить ОСОБА_1 , приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. відкрито виконавче провадження №68736717 з виконання виконавчого листа №450/3559/21, виданого 17.01.2022 року Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Львівгаззбут» заборгованість в сумі 26825.34 грн., у якому, з врахуванням постанови приватного виконавця від 23.06.2023 року про зміну (доповнення) реєстраційних даних, вона є боржником за оскаржуваним рішенням суду, і щодо неї та належного їй майна вчинюється виконавчі дії, що порушує її права.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Львівгаззбут» звернулося з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання до ОСОБА_3 , у якому зазначило її ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 .

Крім цього, у позовній заяві ТзОВ «Львівгаззбут» зазначив відому йому адресу місця проживання/перебування відповідача, ОСОБА_3 АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2021 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 18 902,36 грн. основного боргу на розподільчий рахунок НОМЕР_1 ОПЕР в філії Львівське обслуговування АТ «Ощадбанк», МФО 325796, ; 4007,30 грн. інфляційних витрат та 1645,68 грн. 3 % річних на основний поточний рахунок АБ «Кліринговий дім» UA6010061, м. Київ, МФО 300647.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. на поточний рахунок АБ «Кліринговий дім» UA6010061, м. Київ, МФО 300647, НОМЕР_2 .

На виконання вищезазначеного заочного рішення суду, 17 січня 2022 року Пустомитівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист, у якому боржником зазначена ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с Поршна Пустомитівський район Львівська область та ідентифікаційний номер боржника: НОМЕР_3 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Р.І. про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2022 року, на виконання виконавчого листа №450/3559/21, виданого 17.01.2022 року на виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, відкрито виконавче провадження 68736717, у якому боржником зазначено ОСОБА_3 , а також зазначено ідентифікаційний номер боржника НОМЕР_3 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Р.І. від 23.06.2023 року про зміну (доповнення) реєстраційних даних, внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме, замість прізвище « ОСОБА_4 » зазначено « ОСОБА_5 », замість по батькові « ОСОБА_6 » зазначено « ОСОБА_7 ».

Такі зміни були внесені приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. з огляду на те, що ідентифікаційний код боржника НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 , а не ОСОБА_3 .

А відтак, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. передбачені Законом України «Про виконавчу службу» виконавчі дії вчинялися щодо боржника ОСОБА_1 , хоча боржником за оскаржуваним рішенням суду є ОСОБА_3 .

З долучених ОСОБА_1 до апеляційної скарги матеріалів, зокрема, з довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ДПІ у Пустомитівському районі, виданої 30.11.1998 року, вбачається, що ідентифікаційний номер НОМЕР_3 одержала ОСОБА_1 .

Належних та допустимих доказів належності саме ОСОБА_3 ідентифікаційного номера НОМЕР_3 , позивач ТзОВ «Львівгаззбут», всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, суду першої інстанції не надав.

Зазначивши в позовній заяві про належність ОСОБА_3 ідентифікаційного номера НОМЕР_3 , позивач не долучив до поданої позовної заяви доказів на підтвердження належності ОСОБА_3 зазначеного ним у позовній заяві ідентифікаційного номера відповідача.

З долучених до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що місцем проживання та реєстрації місця проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

З Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №12661995, виданого 27.11.2006 року вбачається, що власником житлового будинку в АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1

Матеріали справи не містять інформації щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з газопостачання за адресою АДРЕСА_2 .

Звернувшись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з газопостачання до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , ТзОВ «Львівгаззбут» не вказав назву вулиці в селі Поршна, на якій знаходиться цей житловий будинок, а також не долучив довідку з місця проживання і про склад сім`ї, не надав довідку про належність саме ОСОБА_3 на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи також вбачається, що на запит суду про надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області надав інформацію про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим/знятим з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , не значиться.

Довідкою Поршнянського старостинського округу Солоніквської сільської ради Львівського району Львівської області від 20.02.2024 року №4 повідомлено про те, що ОСОБА_3 не зареєстрована та не проживає в с. Поршна.

Крім цього, цією ж довідкою підтверджується, що житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 не існує.

Оскільки зазначеною вище довідкою підтверджується те, що житлового будинку АДРЕСА_3 , не існує, то і послуги з газопостачання не могли подаватися до неіснуючого житлового будинку.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, не з`ясувавши та не встановивши фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, дійшов до необґрунтованого висновку про задоволення позову, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТзОВ «Львівгаз збут» відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 07.03.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк