Справа № 279/7822/23
Провадження 2/279/473/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Коваленко В.П., секретаря Зубкової І.М.,

розглянувши в м.Коростень цивільну справу №279/7822/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства " Українська залізниця " про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік в сумі 14886,00 гривень. В обґрунтування позову зазначила , що працює у відокремленому підрозділі Київської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Зaxiднa залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 09.12.2016 року по теперішній час. Між адміністрацією Київської дирекції залізничних перевезень та Київським теритоіальним комітетом профспілки залізничників і транспортних будівельників України укладено Колективний договір на 2001-2005 роки, пролонгований на 2006-2023 роки. Норми, умови, гарантії та пільги, що встановлені Колективним договором у відповідності до статті 18 КЗпП України розповсюджуються на всіх працівників Київської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Зaxiднa залізниця» АТ «Українська залізниця».

За умовами вищевказаного колективного договору адміністрація взяла на себе зобов`язання оплати праці. Пунктом 3.10 Колективного договору установлено, що працівники дирекції, які безперервно пропрацювали у підрозділах АТ "Укрзалізниця" не менше 6 місяців та подали письмову заяву, мають право один раз у календарному році отримати матеріальну допомогу на оздоровлення, як правило, разом із наданням щорічної відпустки, у розмірі шести неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом на перше січня звітного року.

Маючи достатній стаж роботи на залізничному транспорті для отримання матеріальної допомоги, позивач подавала заяву про виплату їй матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб у відповідності до пункту 3.10. колективного договору. Сума матеріальної допомоги на оздоровлення, яку роботодавець мав позивачці виплатити становить 14 886 гривень.

Однак роботодавець в особі ВП Київська дирекція залізничних перевезень регіональної філії " «Південно-Зaxiднa залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» так і не виплатив матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 14886,00 гривень, чим грубо порушив гарантовані права позивача, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує, просить його задоволити.

Представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи це тим, що матеріальна допомога на оздоровлення для працівників залізниці відноситься до інших виплат. 14 березня 2022 року правлінням АТ «Укрзалізниця» на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, керуючись ст. 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» прийнято рішення про призупинення інших додаткових виплат, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги. Наразі виплата матеріальної допомоги на оздоровлення, передбачена Колективним договором, на період дії режиму воєнного стану в Україні зупинена та не здійснюється. Тому звернення до суду з даними вимогами є передчасними, так як виплати були лише призупинені, і її здійснення цілком можливе за умови тривання трудових відносин між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встанолено, що ОСОБА_1 працює у відокремленому підрозділі Київської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Зaxiднa залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 09.12.2016 року по теперішній час.

19.10.2022 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про надання їй матеріальної допомоги на оздоровлення.

Згідно з пунктом 3.10 розділу ІІІ «Оплата праці» Колективного договору між Державним територіально-галузевим об`єднанням «Південно-Зaxiднa залізниця» і Дорожнім комітетом профспілки залізничників і транспортних будівельників України на 2001-2005 роки, пролонгованого на 2006-2021 роки, зі змінами та доповненнями, працівникам філії, які безпосередньо пропрацювали у підрозділах АТ «Українська залізниця» не менше 6 місяців та подали письмову заяву, один раз на рік надається матеріальна допомога на оздоровлення, як правило, разом із настанням щорічної відпустки, у розмірі 6 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом на 1 січня звітного року.

З перших днів війни працівники AT«Укрзалізниця» здійснюють перевезення гуманітарних вантажів,військової техніки та озброєння,забезпечуючи вагомий внесок у спільну перемогу над ворогом.У зв`язку з необхідністю відновлення пошкодженої та знищеної ворогом інфраструктури AT«Укрзалізниця» понесла величезні витрати,гуманітарні евакуаційні перевезення,що здійснювалися AT«Укрзалізниця» набезоплатній основі,також потребували значних коштів. У зв`язку з цим, рішенням правління AT «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року (витяг з протоколу засідання правління AT «Укрзалізниця» №Ц-54/31 від 14 березня 2022 року) було призупинено здійснення працівникам залізниці додаткових виплат, передбачених галузевою угодою та колективними договорами, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні. Винятком було визначено лише виплату матеріальної допомоги на лікування та поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно рішень правління.

Згідно із статтею 10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до статті 13 КЗпП України, статті 7 Закону України «Про колективні договори і угоди», зміст колективного договору визначається сторонами. У колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо форм, системи, розмірів заробітної плати, інших видів трудових виплат ( доплат, надбавок, премій і т.і.) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії.

Статтею 18 КЗпП України передбачено, що положення колективного договору розповсюджуються на усіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця і працівника.

Частиною другою статті 97 КЗпП України установлені форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат, що встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими ( регіональними ) угодами.

Як вбачається із матеріалів справи, в абзаці першому пункту 3.10 розділу ІІІ «Оплата праці» Колективного договору передбачено надання один раз у календарному році матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установлених Законом на перше січня звітного року, працівникам філії, які безперервно працювали у підрозділах АТ «Укрзалізниця» не менше шести місяців та подали відповідну письмову заяву.

Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені статтями 43-46 Конституції України.

У той же час відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку із військовою агресією рф на території України введений воєнний стан, який неодноразово продовжений і триває станом на час розгляду цієї справи. Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав та свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб визначені положеннями Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 6 цього Закону в Указі Президента України «Про введення воєнного стану в України» зазначений вичерпний перелік конституційних прав та свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку із введенням воєнного стану, зазначений строк дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» установлено, що на період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

15 березня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який набув чинності 24 березня 2022 року, і визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Пунктом другим розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» регламентовано, що під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, установлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Отже положення Законом України «Про правовий режим воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж КЗпП України, мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця.

З копії витягу з протоколу № Ц-54/31 засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року убачається, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні призупинені виплати, передбачені Галузевою угодою, колективними договорами, зокрема, у пункті 1.1.4 вказано: «інші додаткові виплати, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема, матеріальної допомоги, призупинити. Виняток складає матеріальна допомога на лікування та на поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно рішень правління, роз`яснення щодо нарахування та виплата яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики».

Виплати, які є предметом спору у даній справі, передбачені пунктом 3.10 Колективного договору призупиненні відповідачем і узгоджується із положенням статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Вказаний Закон є чинним, не скасований, не визнаний неконституційним, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Питання правомірності введення державою окремих обмежень під час дії воєнного стану, у тому числі й з урахуванням міжнародних договорів, роз`яснено й у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі № 580/2869/22.

Таким чином, виплати позивачці було призупинено, тому звернення з цієї підстави до суду не позбавляє позивача після закінчення воєнного стану звернутися до суду з такими вимогами у випадку, якщо відповідач не проведе із нею відповідний розрахунок добровільно.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 97 КЗпП України, ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди», ст. 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», ст.ст. 263, 264, 268, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства " Українська залізниця " про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право після закінчення воєнного стану звернутися до суду з такими вимогами, якщо АТ «Укрзалізниця» до того часу не проведе з нею відповідний розрахунок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи , якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду В.П Коваленко