Провадження № 2-др/521/35/24
"05" квітня 2024 р. м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Роїка Д.Я.
за участю секретаря Куліш П.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення грошових коштів, -ВСТАНОВИВ:
Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 06 березня 2024 року позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення грошових коштів, задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.06.2021 р. у реєстрі № 167840, який вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, відповідно до якого з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б, ) стягнуто заборгованість за кредитним договором № 010/82/0027/52733 від 10.05.2006 р. за період з 08 квітня 2021 р. по 25 травня 2021 р. заборгованість за тілом кредиту 13 470,03 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією 39 672,52 грн.; загальна сума, що підлягає стягненню 53 642,55 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б, ) на користь Держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

До суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Григоренка А.О. надійшло клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 13500 грн.

Від відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому просить відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу в повному обсязі, оскільки відсутнє документальне обґрунтування розміру таких витрат.

У судове засідання позивач та його представник не прибули, останній просить ухвалити додаткове рішення без виклику сторін.

У судове засідання представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» не прибув. Матеріали справи містять клопотання відповідача щодо зменшення витрат на надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши клопотання про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13500 грн. представник позивача надав до суду Договір про надання правничої допомоги № 26-10/23 від 26.10.2023 р., додаток № 1 до вказаного договору, акт № 1 приймання-передачі до вказаного договору, звіт про витрачений час на надання правничої допомоги та супутніх витрат, копії адвокатських запитів та відповіді на них. Крім того, в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, що видане ОСОБА_2 та копія ордеру на представництво ним інтересів позивача у справі, а також копії сертифікатів про підвищення кваліфікації адвоката, які долучено до клопотання про ухвалення додаткового рішення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.06.2021 року (справа № 159/5837/19, провадження № 61-10459св20) вказав, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Враховуючи критерії співмірності, обґрунтованості, реальності, розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 ( шість тисяч) гривень 00 копійок

У задоволенні решти частини вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.

Суддя Роїк Д.Я.