Провадження №: 2-с/336/4/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Савеленко О.А., ознайомившись з заявою представника боржника ОСОБА_1 адвоката Насонової Марини Сергіївни про скасування судового наказу,-

ВСТАНОВИВ:

10.01.2024 на адресу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від представника боржника ОСОБА_1 адвоката Насонової М.С. надійшла заява про скасування судового наказу, у якій представник просить скасувати судовий наказ № 336/12266/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» заборгованості по сплаті послуг з управління багатократним будинком за період з 01.02.2021 по 30.11.2021 в розмірі 2020,38 грн. та витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у сумі 268,40 грн.; стягнути з заявника ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» на користь ОСОБА_1 1000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу; судові витрати стягнути із заявника.

Разом із заявою про скасування судового наказу представником боржника подано клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

Клопотання мотивовано тим, що до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя подано заяву про скасування судового наказу. Боржнику по справі належить сплатити судовий збір. Однак, заявник ввів суд в оману, а саме подав документи щодо стягнення заборгованості, на яку не мав права. Стягувач ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» завідомо ввів суд в оману та подав заяву на видачу судового наказу за період, коли договір було розірвано та стягувач не мав відношення до будинку, оскільки будинок вже був на самообслуговуванні ОСББ «Акмолінська 28».

Посилаючись на норми ЦПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № К (81)7 та практику Європейського суду з прав людини, просить відстрочити сплату судового збору.

Відповідно до вимог частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але недовше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; позивачами є військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, законодавець передбачив можливість відстрочки сплати судового збору лише з підстав, пов`язаних із майновим станом сторони.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки або розстрочки від сплати судового збору.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як на єдину підставу відстрочки від сплати судового збору представник боржника посилається на те, що заявник ввів суд в оману, тобто на підстави, які не передбачені чинним законодавством щодо відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, дослідивши матеріали заяви про скасування судового наказу та клопотання про відстрочку від сплати судового збору, дійшов висновку, що вимоги боржника про відстрочення від сплати судового збору, на які боржник посилається, жодним чином не підтверджені.

Згідност.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у звільненні від сплати судового збору, відстрочці або розстрочці його сплати не порушує положення п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.

Відповідно до частини першої, другої статті 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною шостою статті 170 ЦПК України визначено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

У зв`язку з тим, що боржником не додано до заяви про скасування судового наказу документ, що підтверджує сплату судового збору, враховуючи вищевикладене, заява про скасування судового наказу підлягає поверненню боржнику ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. 13, 136, 170, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника боржника ОСОБА_1 адвоката Насонової Марини Сергіївни про відстрочення від сплати судового збору- відмовити.

Заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Насонової Марини Сергіївни про скасування судового наказу - повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для повернення заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя О.А. Савеленко