Справа № 727/783/24
Провадження № 2/727/539/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Аниськовій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті осо-би без самостійних вимог приватний нотаріус Сазонова Олена Миколаївна, приватний нотаріус Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Доготар Микола Вікторович, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк», про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі виконавчих написів: №434, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоно-вою О.М.; №14942, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріаль-ного округу Бригідою В.О.; №14943, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. - приватним виконавцем виконавчого ок-ругу Чернівецької області Доготар М.В. було відкрито виконавчі провадження НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3, про що видано відповідні постанови про відкриття ви-конавчих проваджень.

Як слідує з виконавчих написів, вони були вчинені за заявами АТ «Альфа-Банк» щодо стягнення невиплачених в строк грошових коштів на користь відповідача на під-ставі Кредитних договорів.

Сума стягнення з позивача на користь відповідача за вищевказаними виконав-чими написами наступна:

1)за виконавчим написом №434 - 89001,94 грн.;

2)за виконавчим написом №14942 - 21096,04 грн.;

3)за виконавчим написом №14943 - 32201,79 грн.

Вважає вказані виконавчі написи такими, що не підлягають виконанню, оскільки приватні нотаріуси не перевірили факт безспірності боргу та не витребували необхід-них документів у стягувача.

Окремо позивач вказує на порушення відповідачем мораторію на задоволення ви-мог кредиторів, який був введений Господарським судом Чернівецької області та був чинним на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом.

У зв`язку з вищевикладеним просила визнати такими, що не не підлягають вико-нанню: виконавчий напис №434, вчинений 21.01.2022 року приватним нотаріусом Ки-ївського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» заборгованість у сумі 89001,94 грн.; виконавчий напис №14942, вчинений 14.02.2022 року приватним но-таріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» заборгова-ність у сумі 21096,04 грн.; виконавчий напис №14943, вчинений 21.01.2022 року при-ватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стяг-нення зі ОСОБА_1 на користь Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» заборгованість у сумі 32201,79 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.01.2024 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання з викликом усіх сторін по справі.

19.02.2024 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового засідання була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Направила заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Направив заяву про розгляд справи без його участі. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Треті особи по справі: приватні нотаріуси Київського міського нотаріального ок-ругу Сазонова Олена Миколаївна та ОСОБА_2 , а також при-ватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Доготар Микола Вікто-рович - в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими судом про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання від них до суду не надходило.

Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомо-гою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясу-вавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослі-дивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирі-шення її по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.01.2022 року за заявою АТ «Альфа-Банк», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис №434, на підставі кредитного договору №631040462 від 26.10.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» (а.с.40).

За вказаним виконавчим написом №434, приватним виконавцем виконавчого ок-ругу Чернівецької області Доготар М.В. відкрито виконавче провадження за НОМЕР_1 (а.с.41-48).

14.02.2022 року за заявою АТ «Альфа-Банк», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис №14942, на підставі кредитного договору №501272830 від 23.10.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» (а.с.49).

За вказаним виконавчим написом №14942, приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Доготар М.В. відкрито виконавче провадження за НОМЕР_2 (а.с.50-57).

Також, 14.02.2022 року за заявою АТ «Альфа-Банк», приватним нотаріусом Ки-ївського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис №14943, на підставі кредитного договору №631557339 від 20.01.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» (а.с.58).

За вказаним виконавчим написом №14943, приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Доготар М.В. відкрито виконавче провадження за НОМЕР_3 (а.с.59-66).

Згідно Рішення Позачергових Загальних Зборів Акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12.08.2022 року, назву відповідача по справі змінено на АТ «Сенс Банк».

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність дока-зів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, до-стовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та проце-суального права, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями Ци-вільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», а також Законом України «Про захист прав споживачів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами Укра-їни, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року.

Зокрема, за змістом ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 6 Порядку вчинення нота-ріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборго-ваність. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспір-ному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів Ук-раїни.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відпові-дальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та орга-нізаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення ви-конавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу по-дається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і міс-це проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних ус-тановах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стяг-нення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягати-муть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити та-кож іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нота-ріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують до-кументи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості про-вадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердже-ним постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Пе-релік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку доку-ментів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих напи-сів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчи-нення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця.

Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом на-правлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої без-спірності нотаріусові слід з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинен-ня виконавчого напису або сплати ним боргу.

Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодав-цем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».

Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвід-ченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається до-триманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути за-боргованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого на-пису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують без-спірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відно-синах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено ін-ший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на об-ґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів но-таріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Пере-ліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

За результатами аналізу вище наведених норм права можна дійти наступних ви-сновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в по-свідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не пород-жує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до но-таріуса із заявою про вчинення виконавчого напису заборгованість повинна існувати та бути безспірною.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про но-таріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для ви-сновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у без-спірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспір-ності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ста-тей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стя-гувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це пра-во існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений но-таріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному об-сязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого на-пису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріу-сом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рі-шенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду, який ви-кладений у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин.

Проаналізувавши наведені вище роз`яснення, а також надані суду письмові дока-зи в їх сукупності, суд зауважує, що при вчиненні виконавчих написів №434 від 21.01. 2022 року, №14942 від 14.02.2022 року та №14943 від 14.02.2022 року, нотаріуси не пе-ресвідчились у безспірності пред`явленої до стягнення заборгованості та не витребува-ли необхідних документів у стягувача.

Також, суду не було надано доказів, що нотаріуси пересвідчились в тому, що боржник був повідомлений про вимоги повернути заборгованість.

Відповідно до пункту 1 вищевказаного діючого Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого на-пису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) доку-менти, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють про-строчення виконання зобов`язання.

Саме до таких висновків про застосування зазначеної норми права дійшов Вер-ховний Суд у постанові від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18.

При цьому, відповідачем, на підтвердження безспірності заборгованості позивача ОСОБА_1 та відповідно законності винесених виконавчих написів - не надано жод-них доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувані виконавчі написи не відповідають вимогам законодавства, зокрема ст.87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки, вчи-нені не на передбаченому Переліком борговому документі.

Так, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті об-ставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У даному випадку, суд вважає, що представник відповідача не надав суду доказів того, що сума боргового зобов`язання на час звернення про вчинення виконавчого на-пису була безспірною.

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконан-ням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослід-женні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встанов-леної сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окре-мо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заборгованість борж-ника на момент вчинення виконавчих написів не була безспірною, а нотаріуси належ-ним чином не виконали вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та не пере-свідчились у безспірності заборгованості, що унеможливлює видачу виконавчого напи-су, а отже надані позивачем докази в своїй сукупності є достатніми та дають змогу суду дійти до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо визнання вико-навчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки ар-гументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає прин-цип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших орга-нів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рі-шення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен ар-гумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказу-вання в межах спірних правовідносин.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сто-рони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача АТ «Сенс Банк» слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1 211,20 грн., що був сплачений позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції від 20.01.2024 ро-ку (а.с.1).

Керуючись ст.ст.16, 18, 1212 ЦК України, ст.ст.34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.12, 13, 89, 95, 133, 137, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 288, 354, 355 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Сазонова Олена Микола-ївна, приватний нотаріус Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Доготар Микола Вікторович, про визнання виконавчих написів такими, що не підляга-ють виконанню - задовольнити.

Визнати такими, що не підлягають виконанню:

- виконавчий напис №434, вчинений 21.01.2022 року приватним нотаріусом Ки-ївського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» заборгованість у сумі 89001,94 грн.;

- виконавчий напис №14942, вчинений 14.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» заборгованість у сумі 21 096,04 грн.;

- виконавчий напис №14943, вчинений 21.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» заборгованість у сумі 32 201,79 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень (двад-цять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеля-ційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судо-вого рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отри-мання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 15 березня 2024 року.

Суддя: О.Є. Терещенко