Справа №534/376/24
Провадження №2/534/121/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 квітня 2024 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Комарова Д.Ю., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь безпідставно набуті грошові кошти в сумі 103 706 грн 97 коп., стягнути моральну шкоду в сумі 10 000 грн та стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 21 000 грн.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.04.2024 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху у зв`язку з не надання позивачем доказів, що ОСОБА_2 було безпідставно отримано кошти від неї та не виконанням вимог ч.1 ст.81 ЦПК України та п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, з наданням десятиденного терміну для усунення недоліків позовної заяви, викладених в ухвалі суду.

Вказану ухвалу суду ОСОБА_1 отримала 14.04.2024.

23.04.2024 від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій посилаючись на ті ж самі обставини та нормативні акти, як і у позовній заяві, позивач просить задовольнити її позовні вимоги. До уточненої позовної заяви нових доказів долучено не було. Позивач звернула увагу суду на те, що відносини зобов`язального характеру між позивачем та відповідачем відсутні, тому доказів того, що між сторонами укладався договір, немає.

За змістом ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч.5 ст.177 ЦПК України) та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Позивач наполягає, що не вчиняла правочинів, тому між сторонами відсутні договірні правовідносини, а отже ОСОБА_2 збагатився за рахунок потерпілої без достатньої правової підставі.

Проте, суд звертає увагу, що всупереч такому твердженню, позивачем самостійно зазначено на другій сторінці уточненої позовної заяви, що нею за усною домовленістю із ОСОБА_2 було надано у борг відповідачу для лікування та придбання форми для виконання бойових завдань грошові кошти у загальній сумі 114 706,97 грн. Перерахування коштів відбувалось частинами, а саме 8-ми банківськими переказами.

Таким чином, правовою підставою для отримання коштів ОСОБА_2 є усна домовленість між сторонами. Згідно статті 205 ЦК України правочин може вчинятись в усній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків належать, зокрема, договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 ЦК України.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

За частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Отже, в порушення приписів п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а саме позивачем не надано доказів, що ОСОБА_2 було безпідставно отримано кошти від позивача. Крім того, позивачем надано докази, які підтверджують перерахування ОСОБА_2 лише частини коштів від зазначеної у позовній заяві суми.

Надані позивачем копії квитанцій про перерахування останньою коштів відображають лише інформацію про рух грошових коштів останньої, та самі по собі не відображають отримувача даних коштів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що позивач не надала достатніх доказів, які в сукупності підтвердили б перерахування нею відповідачу грошових коштів та набуттям останнім без достатньої правової підстави її майна, суд вважає, що позивач не усунув недоліків, які були підставою, для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положення ч.2 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За наведених обставин, строк, встановлений судом в ухвалі від 05.04.2024 підлягає продовженню з ініціативи суду для подання позивачем ОСОБА_1 належних та допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити позивачу ОСОБА_1 строк, встановлений ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 05 квітня 2024 року, до десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

У разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Ю. Комарова