права № Справа № 452/5220/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 квітня 2024 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Репака Віталія Валерійовича до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ») та ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля та стягнення грошових коштів, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Репака В.В. звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить розірвати договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «Mitsubishi Pejero», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , стягнути з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь позивача грошові кошти у розмірі 191688 грн. 88 коп. сплачені за придбання даного транспортного засобу, стягнути з ДП «СЕТАМ» на користь позивача грошові кошти у розмірі 10 088 грн.89 коп. сплачені в якості гарантованого внеску, посилаючись на те, що 06 квітня 2023 року були проведені електронні торги з реалізації вищезазначеного транспортного засобу, позивач сплатив на рахунок ДП «СЕТАМ» гарантійний внесок у розмірі 10088 грн. 89 коп. за участь у електронних торгах, став переможцем торгів та цього ж дня сплатив на рахунок відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) грошові кошти в сумі 191688грн. 88 коп. за придбаний автомобіль. Разом з тим, при переоформленні транспортного засобу, судовим експертом виявлено зміни ідентифікаційного номера даного автомобіля, шляхом видалення первинного ідентифікаційного номера та нанесення на раму номера саморобним способом ідентифікаційно-номерної таблички. Зазначає, що в результаті цього він не може використовувати за призначенням даний транспортний засіб, а отже позбавлений того, на що розраховував при укладені договору купівлі-продажу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в розмірі 30000 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стст.175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, позовна заява повинна містити, зокрема, ім`я сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пп.2,5 ч.3 ст.175 ЦПК України). Крім того, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У разі неможливості надання доказів на виконання вимог п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач повинен зазначити перелік доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Крім того, частиною першою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

В роз`ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Також, згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до вимог пп.3-5 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вже на стадії пред`явлення позову позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і довести при пред`явленні позову певне коло фактів, що мають процесуальне значення. Мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Цивільний процесуальний закон не вимагає від позивача правового обґрунтування позову, тобто посилання на норму права, яка регулює спірні правовідносини. Однак, позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивачем пред`явлено вимогу немайнового характеру (розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу), дві вимоги майнового характеру - cтягнення

коштів з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягнення коштів з ДП «СЕТАМ», а також вимогу про стягнення з відповідачів солідарно моральної шкоди, а тому позивачу необхідно сплатити судовий збір окремо за кожну позовну вимогу майнового та немайнового характеру.

Позивач, звертаючись до суду із позовними вимогами, посилається на те, що він придбав товар на прилюдних торгах як фізична особа та є споживачем у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору згідно вимог ч.3 ст.22 даного Закону.

Разом з тим, з огляду на заявлені вимоги про розірвання договору купівлі-продажу майна, який був укладений за результатами проведення електронних торгів, повернення коштів, за придбаний товар, а також, зі змісту позову, стає очевидним, що спір у даній справі виник з приводу неналежного проведення електронних торгів (аукціону).

Відповідно до частини першої статті 650 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Відповідно до пп.18,22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець - це суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації, а споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Під споживчим договором розуміють правочин, за яким продавець, виробник, виконавець, що є підприємцем, реалізує товар, роботи, послуги споживачеві фізичній особі, яка придбаває, замовляє, набуває, використовує товар, роботи, послуги для особистих культурно-побутових, сімейних, домашніх та інших особистих потер, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням професійних обов`язків найманого працівника.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви 06 квітня 2023 року ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги рухомого майна, яке конфісковано в дохід держави. Згідно з протоколом проведення електронних торгів від 06 квітня 2023 року №585770 переможцем аукціону визнано ОСОБА_1 , який перерахував на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 191688 грн. 88 коп. в рахунок оплати за придбаний на аукціоні автомобіль.

Такі прилюдні торги проведені відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України №2831/5 від 29 вересня 2016 року «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна».

Незважаючи на те, що відчуження майна з прилюдних торгів, за своєю правовою природою, відноситься до договорів купівлі-продажу, такий правочин за своєю сутністю не є споживчим договором, оскільки відсутній відповідний суб`єктний склад. Зокрема, як зазначалося вище, згідно п.18 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець це суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації. Державний виконавець, який в даному випадку виступає як продавець арештованого майна, не є суб`єктом господарювання чи підприємцем, а відтак не може бути визнаний продавцем продукції в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи викладене, суд зазначає, що на позовні вимоги ОСОБА_1 положення Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджуються, оскільки відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Таким чином, виходячи зі змісту позовної заяви, вбачається, що спір між сторонами виник саме на підставі відносин, які регулюються положеннями ЦК України, а не Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (із змінами та доповненнями) (далі Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, і станом на день подання позову, а саме 28 грудня 2023 року, становила від 1073 грн. 60 коп. до 13420 грн. 00 коп..

Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на день подання позову до суду, а саме 28 грудня 2023 року, становило 1073 грн.60 коп..

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому судовий збір підлягає стягненню, як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

Відтак, позивачу необхідно сплатити судовий збір за кожну вимогу окремо, виходячи зі змісту позовних вимог, а саме, за вимогу немайнового характеру (розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу) та дві вимоги майнового характеру - cтягнення коштів з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та стягнення коштів з ДП «СЕТАМ», а також за вимогу немайного характеру - стягнення моральної шкоди, згідно визначеної позивачем ціни позову.

Так, позивачем ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги до декількох відповідачів, зокрема, до ОСОБА_2 , разом з тим позивачем не зазначено, яким чином відповідачем ОСОБА_2 порушено його права та не конкретизовано вимоги щодо даної особи, виходячи з того, що прохальна частина позову взагалі не містить вимог до ОСОБА_2 .

Крім того, зі змісту позову вбачається, що підставою звернення до суду з даним позовом є перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 реєстрації права власності на об`єкт рухомого майна.

Разом з тим, зі змісту позову вбачається відсутність даних та доказів, що підтверджують вжиття стороною позивача передбачених законом заходів досудового врегулювання спору, зокрема, письмові звернення до відповідачів щодо добровільного усунення завданої шкоди позивачу.

Крім того, позивач у поданій заяві просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу, проте суд зауважує, що позивач не надав будь-яких належних доказів на підтвердження понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, неподання позивачем всіх вищезазначених доказів разом з пред`явленням позовної заяви, в подальшому, на переконання суду, може перешкодити всебічному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Також, слід зазначити, що згідно ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У відповідності до ч.5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Разом з тим, виходячи в вищевикладеного, на переконання суду, положення Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджуються на позовні вимоги ОСОБА_1 та не підлягають застосуванню до даних спірних правовідносин.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону.

За таких обставин, суд пропонує позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, уточнити заявлені вимоги та обставини, якими позивач обґрунтовує їх, надати докази, що підтверджують вказані в позовній заяві обставини, надати докази вжиття позивачем заходів досудового врегулювання, надати докази про сплату судового збору відповідно до заявлених вимог, визначитись із вимогами до кожного з відповідачів, надати відомості щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також зазначити підстави звернення з вищезазначеним позовом саме до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Репака Віталія Валерійовича до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Державного підприємства «СЕТАМ» та ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля та стягнення грошових коштів, стягнення моральної шкоди, - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків в межах 7 (семи) днів з дня вручення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М. Кущ