Справа №487/3269/23
Провадження №2/487/315/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Бахмуцької А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Айвазян Ю.К., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з проявом до Миколаївської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , терміном в два місяці, з часу набрання рішення законної сили.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача ОСОБА_3 , за життя яким було складено заповіт на ім`я ОСОБА_1 , за яким він заповідав свою квартиру АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на праві власності. У встановлений законом строк він не зміг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті діда, оскільки через військову агресію та повномасштабним вторгненням військ Російської Федерації 24.02.2022 на територію України, він переїхав проживати смт. Воскресеньке Миколаївської області, після того як до вказаного населеного пункти підішли російські війська та почались бойові дії та постійні обстріли, він був вимушений разом із родиною переїхати на Західну Україну, а після за кордон до Ірландії, де і дізнався про смерть дідуся. Для оформлення документів на спадщину, ОСОБА_4 намагався тривалий час записатися на прийом до посольства України в Ірландії, але не зміг цього зробити, через неможливість записатися в електронну чергу до посольства. 27.06.2023 ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , але постановою нотаріуса йому було відмовлено через пропуск строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що ним було пропущено строк на прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 19.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 05.07.2023 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання, витребувані докази.

14.07.2023 представник відповідача подав д суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника .

14.08.2023 до суду надійшла спадкова справа №94/2023 після смерті ОСОБА_3

15.09.2023 представником позивача до суду подано клопотання про доручення доказів.

15.09.2023 представником позивача до суду подано клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача.

Ухвалою від 25.10.2023 до участі у справі залучено співвідповідач ОСОБА_2

22.11.2023 представником позивача до суду подано клопотання про доручення доказів.

22.11.2023 відповідача ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала.

Ухвалою від 22.11.2023закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

08.01.2023 позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві та його батьками вказані: батьком - ОСОБА_5 і мати ОСОБА_2 , при народженні прізвище позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується копію свідоцтва про народження, виданого 12.09.1995 Миколаївським міським відділом реєстрації актів громадянського тану, актовий запис №1911 від 29.04.1982.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені, виданого 16.11.2021 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінив прізвище на ОСОБА_7 .

Мати позивача ОСОБА_2 (змінила прізвище ОСОБА_8 після реєстрації шлюбу), народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками вказані: ОСОБА_3 і мати ОСОБА_9 , відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 21.10.1960 бюро ЗАГС м. Гудермес, актовий запис № 463 від 21.10.1960.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 04.11.2015 склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Желєзняковою О.В., відповідно до якого належну йому квартиру АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті залишилася спадщина до складу, якої входила квартира АДРЕСА_1

27.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського місткого нотаріального округу Миколаївської області Ягужинської К.Т. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, яке входить до складу спадщини ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №155/02-31 від 27.06.2023, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, яке входить до складу спадщини ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , через пропуск строк на прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України.

Згідно матеріалів спадкової справи із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на день розгляду справи більше ніхто не звертався.

Проте, відповідач ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України та враховуючи Рішення Конституційного Суду № 1-рп/2014 від 11.02.2014, є пенсіонеркою, інвалідом 2 групи загального захворювання, тобто є непрацездатною особою, отже має право на обов`язкову частку у спадщині до майна померлого.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Останнім днем визначений законом строку для прийняття спадщини після ОСОБА_3 було 11.09.2022.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

ОСОБА_1 звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Миколаївського місткого нотаріального округу Миколаївської області Ягужинської К.Т. 27.06.2023, тобто з пропуском строку для такого звернення.

ОСОБА_1 , посилаючись на те, що через військові дії та оголошений в Україні воєнний стан вимушений був виїхати за кордон, а тому не мав можливості у визначений законом строк подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Вважав такі причини об`єктивно поважними та просив про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові від 28 березня 2022 року в справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Суд погоджується з тим, що з урахуванням конкретних обставин справи зазначені позивачем причини пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини слід вважати поважними.

Так, як зазначав позивач, він був обізнаний про смерть спадкодавця ОСОБА_3 , але до закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини він разом із сім`єю, будучи інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, вимушений був виїхати за межі України через збройну агресію російської федерації, перебував на території Ірландії, а зверненню до консульських установ з метою прийняття спадщини заважало те, що він намагався тривалий час записатися на прийом до посольства України в Ірландії, але не зміг цього зробити, через неможливість записатися в електронну чергу до посольства.

Відповідно до копії ідентифікаційного посвідчення державних послуг Республіки Ірландії, завіреної посвідки на тимчасовий захист в ЄМ та довідки на проживання в Республіки Ірландії, ОСОБА_1 виїхав за межі України у березні 2022 року та повернулася до України у червні 2023 року, тобто під час широкомасштабного вторгнення на територію України військ Російської Федерації та бойових дій, які, зокрема, проходили на території Миколаївської області.

За такого суд вважає за необхідне при оцінці причин пропуску позивачем строку на прийняття спадщини врахувати, що його перебування за межами України, на території іншої держави було непередбачуваним, незапланованим, тобто не було пов`язано із роботою, відпочинком або навчанням, викликано надзвичайною ситуацією, пов`язаною із війною, тому потребувало значних зусиль для улаштування свого життя на новому місці.

Тому, враховуючи також, що після повернення в Україну ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса за оформленням спадкових прав, встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 , який є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , пропустив з поважних об`єктивних причин, пов`язаних з перебуванням поза межами території України.

Крім того, воля спадкодавця на випадок його смерті, викладена у формі заповіту, підлягає обов`язковій реалізації на користь ОСОБА_1 , оскільки свобода та реалізація положень заповіту після відкриття спадщини мають фундаментальне значення у спадкових правовідносинах.

Крім того, пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а звернувся позивач до суду із цим позовом у червні 2023 року.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності особи із існуванням заповіту вказано також у постановах Верховного Суду: від 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19 (провадження № 61-17072св20), від 15 квітня 2021 року в справі № 591/1271/18 (провадження № 61-195св21), від 26 липня 2021 року в справі 405/7058/19 (провадження № 61-18000св20), від 21 жовтня 2021 року в справі 643/13260/19 (провадження № 61-9552св21).

Отже суд вважає, що незважаючи на те, що позивач був обізнаний про смерть спадкодавця, але довів поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, тому воля спадкодавця ОСОБА_3 на випадок його смерті, викладена у формі заповіту, підлягає обов`язковій реалізації на користь ОСОБА_1 , оскільки свобода та реалізація положень заповіту після відкриття спадщини мають фундаментальне значення у спадкових правовідносинах.

Вище викладене є підставою для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.12, 13, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , терміном 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідачі: Миколаївська міська рада, , місце знаходження: м. Миколаїв вул. Адміральська. 20

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКК НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Суддя: С.М. Афоніна

Повний текст рішення складено 17.01.2024 .