Провадження №: 2-н/336/96/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

14 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу із вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за договором у розмірі 40225,26 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2 звернулась з вказаною заявою до суду, в якій просив видати судовий наказ про стягнення з боржника на користь заявника заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 за період з квітня 2020 по вересень 2023 у сумі 38469,55 грн, 3% річних від суми заборгованості у розмірі 406,62 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 1349,09 грн, а також стягнення з боржників на користь заявника витрат по оплаті судового збору у сумі 302,80 гривень.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу, заборгованість виникла за період з 01.04.2020 по 01.09.2023,а заява про видачу судового наказу подана до суду 30.01.2024, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, у зв`язку з чим суддя вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника в порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленого для подання позовної заяви.

Керуючись статтями 161, 165, 166, 260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу із вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за договором у розмірі 40225,26 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку з зарахуванням суми сплаченого судового збору за подання заяви про видачу судового наказу.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.А.Галущенко