ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 398/3966/23

провадження № 22-ц/4809/487/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Гончар О.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2023 року у складі судді Стручкової Л.І.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позову представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частки в праві власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,0259 га кадастровий номер :02:001:0053, що знаходиться на території Андріївської сільської ради Олександрійського району; 1/3 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2208 га кадастровий номер :02:001:0054, 1/3 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 ; квартири по АДРЕСА_2 .

Крім того, до складу спадщини входять права забудовника на житловий будинок по АДРЕСА_3 , який збудований батьком позивача в період шлюбу з його матір?ю, і в якому остання зареєстрована та проживає і по даний час.

Зазначала, що відповідно до ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1 як син спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом.

08.06.2023 він направив засобами поштового зв`язку заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Олександрійського районного нотаріального округу Чернишову С.С., яку останній отримав 20.06.2023. Проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Вказувала, що на частину майна видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 - дружині ОСОБА_4 .

В обґрунтування причин пропуску шести місячного строку для прийняття спадщини представник позивача зазначала, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, його призвали на військову службу під час мобілізації 24.02.2022, яку він проходе і по даний час. В зв`язку зі смертю батька йому надали 5-ти денну відпустку, по закінченню якої він повернувся на службу та продовжив виконувати свої військові обов`язки. Він був обізнаний, що постановою КМУ було зупинено перебіг строку для прийняття спадщини на період військового стану та був переконаний, що у нього наявний час для подання заяви про прийняття спадщини. В травні 2023 року він отримав щорічну відпустку та вирішив зайнятися оформленням спадщини, однак від юриста дізнався, що Постановою КМУ №69 від 09.05.2023 виключено пункт про зупинення перебігу строку для прийняття спадщини на період військового стану.

Посилаючись на зазначені обставини, вважає, що позивач пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини з поважних причин та просила визначити йому додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст судового рішення

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2023 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовий збір залишено по фактично понесеному.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник відповідача - ОСОБА_5 зазначала, що ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду, вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що про смерть батька позивач знав, на похороні був присутній, сам зазначає, що у зв?язку з похороном отримав 5-ти денну відпустку. Вважає, що перебуваючи на службі в ІНФОРМАЦІЯ_3 він міг взяти відпустку на 1 день та подати заяву про прийняття спадщини через будь-якого ближчого нотаріуса протягом року, при тому що він не не перебуває на контрактній службі та не виконує бойових завдань в гарячих точках.

Зауважила, що причина пропуску строку для прийняття спадщини, на яку посилається позивач, не є поважною, жодної причини ним не зазначено, окрім мотивації, що він перебуває на службі у військкоматі.

Крім того, представник позивача зазначила, що першу відпустку позивач отримав в травні 2023 року, на той час строк прийняття спадщини вже сплив, але до нотаріуса він не з?явився.

Звертала увгу суду, що позивач на строковій службі у складі Збройних сил України не перебуває.

Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначала, що перебування позивача на військовій службі в ЗСУ за мобілізацією з 24.02.2022 і по даний час є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини, яка об?єктивно перешкоджала позивачу своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, а тому доводи апеляційної скарги є необгрунтованими.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.7)

Після його смерті відкрилась спадщина. Приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Чернишовим С.С. заведено спадкову справу №54/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с.53-107).

Відповідач ОСОБА_2 , дружина померлого ОСОБА_4 , 12.09.2022 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 30.03.2023 ОСОБА_2 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину та 30.03.2023 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири.

Позивач ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем, також заявив про свої спадкові права та звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. Однак приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Чернишов С.С. повідомив, що заяву ОСОБА_1 зареєстровано та долучено до спадкової справи №54/2022, яка відкрита щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Також позивачу повідомлено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини, надано роз`яснення про право звернення до суду з відповідним позовом (а.с.6).

На підтвердження поважності причини пропуску цього строку суду надано довідку №324 від 08.06.2023 згідно якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, призваний на службу під час мобілізації 24.02.2022 (а.с.9).

Згідно наказу №74 від 27.03.2022 ОСОБА_1 надано відпустку за сімейними обставинами на 5 діб, по 31.03.2022 (а.с.10).

Згідно наказу №110 від 02.05.2023 ОСОБА_1 надано частину щорічної основної відпустки на 10 діб, з 03.05.2023 по 12.05.2023 (а.с.11).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №342183201 від 09.08.2023 до спадкової маси входить дві земельні ділянки та частка житлового будинку, право власності на які зареєстровані за померлим ОСОБА_4 (а.с.12-13).

Зі світлокопії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_4 , що в графі «власник» зазначено ОСОБА_4 .

З запису в Домовій книзі для реєстрації громадян, які мешкають в будинку АДРЕСА_4 вбачається, що в даному будинку зареєстрована мати позивача ОСОБА_6 - з 07.09.1987, та був зареєстрований позивач з 1999 року по 2004 рік (а.с.8, 17-20).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач та її представник. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Представник позивача заперечила проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 ст. 1222).

Згідно зі ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено військовий стан строком на 30 діб, який у подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ продовжувався та правовий режим воєнного стану діє до теперішнього часу.

06 березня 2022 року постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» доповнено п. 3, яким установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Постановою КМ № 719 від 24 червня 2022 року п. 3 постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» змінено, установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Починаючи з 18 червня 2023 року, постановою КМ № 469 від 09 травня 2023 року п. 3 постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» виключено, тобто повернуто 6-ти місячний строк для прийняття спадщини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька мотивовані тим, що на день смерті батька - ОСОБА_4 , він перебував на військовій службі в період дії воєнного стану в Україні, а тому не міг вчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Зазначене підтверджується довідкою №324 від 08.06.2023, згідно якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, призваний на службу під час мобілізації 24.02.2022 (а.с.9).

08.06.2023 ОСОБА_1 подав за зареєстрованим місцем проживання (в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_5 ) та направив засобами поштового зв`язку заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Олександрійського районного нотаріального округу Чернишову С.С., яку останній отримав 20.06.2023 (а.с.96)

Колегія суддів вважає, що причини пропуску позивачем строку для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними та значущими перешкодами (перебування на військовій службі).

Вказані встановлені судом обставини унеможливили своєчасне, протягом шести місяців після смерті спадкодавця, звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті батька.

Також суд враховує ту обставину, що пройшов незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняттям спадщини, з врахуванням зупинення перебігу цього строку у зв`язку із введенням воєнного стану, та подачею зави про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Більш того, позивач вважав, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», розуміючи для себе, що строк для прийняття спадщини продовжений.

На думку колегії суддів, подання ОСОБА_1 позову про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті його батька є єдиним ефективним способом захисту права позивача на спадщину на національному рівні у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який національні суди зобов`язані практично забезпечувати відповідно до ст. 1 цієї Конвенції та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Крім того, з огляду на однозначні положення ч. 1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223 ЦК України про виникнення у спадкоємців права на спадщину з моменту смерті спадкодавця, у ОСОБА_1 , з урахуванням наведених ним переконливих мотивів у позові, виникло «законне сподівання» в успадкуванні прав на нерухоме майно від його померлого батька через визначення в судовому порядку додаткового строку на прийняття спадщини. Таке «законне сподівання» входить до поняття «майно», вільне володіння яким захищається ст. 1 Першого протоколу Конвенції (про ознаки «законного сподівання» зазначено у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року, які застосовуються у даній справі).

Зважаючи на зазначене, колегія доходить висновку, що місцевий суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції, переоцінки доказів та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин; законності та обґрунтованості висновків суду ці доводи не спростовують.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2024 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний