справа № 691/890/24
провадження № 2/691/490/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

за участю секретаря судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Городищенської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Городищенської міської Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сміла Черкаської області, померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 . ОСОБА_2 була її матір`ю, згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 . Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається із: права на земельну частку (пай) площею 3,58 га розташованої в адміністративних межах Калинівської сільської ради, Городищенського району, Черкаської області, належної їй згідно Сертифіката на право власності на земельну частку (пай) Серії ЧР №036144; права на земельну частку (пай), розташовану в адміністративних межах Калинівської сільської ради, Городищенського району, Черкаської області, розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах, КСП «Калина» с. Калинівка Городищенського району Черкаської області, яке належало ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на підставі Сертифіката на право на земельну частку пай Серії ЧР №036147, спадщину після смерті якої прийняла ОСОБА_2 , але за життя юридично не оформила. За життя ОСОБА_2 заповіту не склала. Для оформлення право власності на спадкове майно, звернулася до приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу Черкаської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .. 17 травня 2017 року постановою приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу Леус Н.В., отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність родинних стосунків та правовстановлюючого документа на земельну ділянку спадкодавця. Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2017 року встановлено факт родинних стосунків її, як дочки та ОСОБА_2 , як матері, і належність Сертифіката на право на земельну частку пай Серії ЧР №036147 на ім`я ОСОБА_2 .. З метою оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), розташовану в адміністративних межах Калинівської сільської ради, Городищенського району, Черкаської області, розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах, КСП «Калина» с. Калинівка Городищенського району Черкаської області, яке належало померлій ОСОБА_3 на підставі Сертифіката на право на земельну частку пай Серії ЧР №036147, звернулася до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області із відповідною заявою. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) померлої ОСОБА_3 .. Оригінал Сертифіката на право на земельну частку (пай) по КСП «Калина» с. Калинівка серії ЧР №036147, був втрачений, про що 02 жовтня 2020 року було розміщено оголошення в газеті «Вісник Городищини». Зазначені обставини позбавили її можливості реалізувати свої спадкові права, а тому прийняла рішення звернутися в суд за захистом своїх прав (а.с.1-4).

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 06 серпня 2024 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву та пред`явлення зустрічного позову (а.с.20).

В підготовчому засіданні 04 жовтня 2024 року постановлено ухвалу суду про витребування доказів, закриття підготовчого провадження, призначення цивільної справи до судового розгляду (а.с.27-28).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник Салій С.А., будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не зявилися, представник позивача подав клопотання від 02 грудня 2024 року за вхідним №ЕС-6619/24 про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задоволити (а.с.65-66).

Представник відповідача Городищенської міської ради Черкаської області подав клопотання від 04 жовтня 2024 року за вхідним №ЕС 5381/24 про розгляд у його відсутність, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує (а.с.24).

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду і слухає справу у їх відсутність з повідомленням про прийняте судом рішення у справі.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення сторін, вивчивши зміст поданих клопотань про розгляд без їх участі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 (зі змінами) від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не вправі відмовляти в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до пп.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України Постанова №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (16.01.2003р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1963 р.), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Як вбачається з матеріалів справи на час смерті ОСОБА_2 , тобто на час відкриття спадщини, був чинним ЦК Української РСР 1963 року, тому при вирішенні питання про прийняття позивачем спадщини у вигляді права на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом, необхідно керуватися ст. 549 ЦК Української РСР в якій зазначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Судова колегія в цивільних справах Верховного Суду України в п.65 правових позицій від 01.12.1997 року висловлених судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв`язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році роз`яснила, що відповідно до п.1 ст.549 ЦК Української РСР (1963 року) прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до вимог ст.ст. 524, 525, 526, ЦК Української РСР (1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно з вимогами ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини, або якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 у справі №305/235/17.

Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічує підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін`юсту України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч.ч.1.2 ст.78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Право власності, згідно ст. 328 ч.1 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ч.2 ст. 328 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У разі втрати, пошкодження Державного акту про право приватної власності на земельну частку (пай), за роз`ясненням п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», аналогічного порядку видачі нового Державного акту на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В судовому засіданні встановлено і підтверджується доказами у справі, що згідно паспорта громадянина України Серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Яснозір`я Черкаського району Черкаської області (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , позивач є донькою ОСОБА_2 (а.с.36). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_5 , відбулась зміна прізвища позивача на ОСОБА_4 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_6 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). Згідно довідки квартального комітету Смілянської міської ради Черкаської області №12 від 04 лютого 2017 року, позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 та разом з нею, до дня смерті, проживала ОСОБА_2 (а.с.14). За життя ОСОБА_2 мала право на земельну ділянку розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЧР №036144. Маючи на меті оформити спадкові права, звернулася до приватного нотаріуса, проте постановою приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу Черкаської області Леус Н.В. від 17 травня 2017 року отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність родинних стосунків з спадкодавцем та належність виданого Сертифікату на право на земельну частку (пай) саме ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкової справи 11/2017 (а.с.11). Як вбачається із рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2017 року, позивачу встановлено факт родинних стосунків її, як дочки та ОСОБА_2 , як матері, і належність Сертифіката на право на земельну частку пай Серії ЧР №036147 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.9-10). Крім того, вказаним рішенням суду, за позивачем було визнано право на земельну частку (пай) розташовану в адміністративних межах Калинівської сільської ради Городищенського району Черкаської області розміром 3,58 га, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ЧР №036144, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 (а.с.9-10). За даними Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47132002 від 20 березня 2017 року, заведено спадкову справу №11/2017 (а.с.11). ОСОБА_2 була рідною сестрою ОСОБА_3 , що підтверджується Архівною довідкою від 29 листопада 2016 року №В-30/05-08, у Метричній книзі про народження Покровської церкви с.Білозір`я Черкаського повіту Київської губернії (нині с.Яснозір`я Черкаського району Черкаської області) наявні такі відомості: ім`я народженої « ОСОБА_5 »; звання, прізвище, ім`я, по батькові батьків та їх віросповідання: « ОСОБА_6 внебрачний Вовк и законна жена его Агафія Никитина, оба православные» (а.с.13). Позивач, з метою оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай), розташовану в адміністративних межах Калинівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах КСП «Калина» с. Калинівка Городищенського району Черкаської області, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на підставі Сертифіката на право на земельну частку пай Серії ЧР №036147, спадкоємцем за законом якої була ОСОБА_2 , яка спадщину фактично прийняла, вступивши в управління спадковим майном, але юридично не оформила спадкових прав, 25 липня 2024 року звернулась до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Леус Н.В. із відповідною заявою (а.с.15). Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) померлої ОСОБА_3 , та документів, які, підтверджують фактичне прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 .. Вказані обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 липня 2024 року (а.с.15). Оригінал Сертифіката на право на земельну частку (пай) по КСП «Калина» с. Калинівка серії ЧР №036147 на ім`я ОСОБА_3 , був втрачений, про що 02 жовтня 2020 року було розміщено оголошення в газеті «Вісник Городищини» (а.с.16).

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2024 року в цивільній справі витребувано докази у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Леус Н.В. у виді надання інформації про відкриття спадщини, коло спадкоємців, прийняття спадщини, наявності заповітів, інших розпоряджень спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Сміла Черкаської області, і повідомлення суду інших обставин, які можуть бути суду не відомі, а мають істотне значення для вирішення справи, з наданням копії спадкової справи (а.с.27).

04 листопада 2024 року за вхідним №5956/26 до провадження суду приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Леус Н.В. надано належним чином завірену спадкову справу №11/2017 стосовно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.31-59). Згідно наданої спадкової справи №11/2017, підтверджено письмовими доказами про відкриття у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Леус Н.В. спадкової справи за заявою позивача ОСОБА_1 , відсутність інших спадкоємців (а.с.31-59). Крім того, відкриття спадкової справи підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20 березня 2017 року №47131779 (а.с.31-59). Належним чином завірена копія спадкової справи №11/2017 приєднана до матеріалів судової справи №691/890/24 (а.с.31-59).

Позивач звернувся до Городищенського районного суду Черкаської області із позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно, подавши позовну заяву через систему суду Електронний суд, в той час як судом вирішується позовна вимога про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, що пояснюється неможливістю сформувати в інший спосіб назву позовної заяви з огляду на особливості функціонування електронної системи суду.

З досліджених судом доказів вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняла її сестра ОСОБА_2 , вступивши в управління спадковим майном померлої.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», Городищенський район Черкаської області був ліквідований і включений до складу нових Черкаського району та Звенигородського району.

За таких обставин, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 , мала підстави для звернення до суду, остільки у поза судовому порядку встановити факт прийняття спадщини померлою ОСОБА_2 після рідної сестри ОСОБА_3 , не має можливості, та її порушене право підлягає захисту у обраний нею спосіб, шляхом встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ЧР № 036147, та на яку за життя ОСОБА_2 не оформила спадкові права, не перебуває під заставою, не належить іншим особам, позивач є єдиною особою, яка виявила бажання прийняти спадщину і має таке право, проте не має можливості оформити спадкові права через наявність вищезазначених обставин, з метою узаконення спадщини, тому слід визнати за позивачем право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позивачем сплачено судовий збір, згідно квитанції про сплату №4929-6176-3552-7710 від 05 серпня 2024 року в сумі 2422,40 грн., у зв`язку з розглядом цивільної справи з вимогами про встановлення факту що має юридичне значення та майнового характеру, які слід залишити за нею, без вирішення питання про їх відшкодування.

Позовна заява підтверджується: копією паспорта громадянина України Серії НОМЕР_3 ; копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 ; копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_5 ; копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_6 ; копією довідки квартального комітету Смілянської міської ради Черкаської області №12 від 04 лютого 2017 року; копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЧР №036144; копією рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2017 року; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47132002 від 20 березня 2017 року; копією Архівної довідки від 29 листопада 2016 року №В-30/05-08; копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 липня 2024 року; копією газети « ОСОБА_7 »; квитанцією про сплату судового збору №4929-6176-3552-7710 від 05 серпня 2024 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 206, 263, 264, 265, 273, 293, 315, 316, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 548,549,ЦК Української РСР, ст. 16 ЦК України, суд, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Городищенської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №191 у свідоцтві про смерть Серії НОМЕР_6 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №59 у свідоцтві про смерть Серії НОМЕР_7 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , право на земельну частку (пай) в КСП «Калина» с.Калинівка Городищенського району Черкаської області, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ЧР №036147, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення направити позивачу, позивача, відповідачу, для відому.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - https://gd. ck. court. gov. ua.

Відомості про сторін:

Позивач: особа 1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Представник позивача: особа 2 - адвокат Салій Сергій Антонович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧК №000667 від 01 грудня 2016 року, юридична адреса м.Городище вул.Миру, №50 Черкаської області.

Відповідач: особа 3 Городищенська міська рада Черкаської області, , юридична адреса м.Городище площа Миру, №8 Черкаської області.

Суддя О. М. Савенко