Справа № 946/2206/24
Провадження № 2/946/2098/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 року позивачі звернулися до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_2 та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_2 .

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , вони являються спадкоємцями першої черги за законом, заповіт спадкодавець не залишив, спадщину позивач прийняла шляхом постійного проживання за однією адресою зі спадкодавцем, інший спадкоємець першої черги відмовився від прийняття спадщини, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю оригінала документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , на підставі договору забудови від 11.07.1986 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-2043.

Згідно до технічного паспорту, виданого 20.03.2024 року КП «Ізмаїльське МБТІ» на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_2 зазначено, що житловий будинок літ. А загальною площею 99,9 кв.м. та житловою площею 63,5 кв. м. було споруджено у 1987 році, інші об`єкти у період з 1987 року по 1989 рік.

Відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. подаються технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують право власності ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який був побудований до 05.08.1992 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 13.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76457138 від 03.04.2024 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 25.05.1987 року Ізмаїльським міським бюро РАЦС та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 »;

- дружина ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 29.10.1985 року Ізмаїльським міським бюро РАЦС;

- син ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 05.09.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_4 ,що підтверджено відповідною будинковою книгою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса від 05.12.2023 року було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНКОПП- НОМЕР_6 ), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНКОПП- НОМЕР_7 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНКОПП- НОМЕР_8 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.04.2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар