Справа № 645/1997/15-ц
Провадження № 4-с/645/9/24
УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Іващенко С.О.,

секретаря судових засідань Пастушенко К.Р.,

за участю:

стягувача ОСОБА_1 ,

державного виконавця Індустріального ВДВС у м. Харкові - Прядун Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядун Е.І., -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив суд встановити, що старшим державним виконавцем Індустріального ВДВС СМУ МЮ (м. Харків) Е.І. Прядун відповідно до вимог ст. 28 ЗУ « Про виконавче провадження», не виконані процесуальні дії в надані постанови від 19.12.2022 в строк цього закону з матеріалами виконавчого провадження N9 вимогами діючого законодавства; визнати дії старшого виконавця Індустріального ВДВС СМУ МЮ м. Харків Прядун Е. І як бездіяльність виконавця за вимоги ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 74 ЗУ « Про виконавче провадження» в виконані за постановою про повернення виконавчого документа стягувану від 19.12.2022 № 49057672 наданих стягувану 31.10. 2023 року, під особистий підпис в отримані постанови.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначив, що в Індустріальному ВДВС СМУ МЮ (Харків) було відкрито виконавче провадження за постановою ВП №49057672, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму 76500,00 грн. згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харків по справі № 645/1997/15-ц від 07.10.2015 року.

У вказаному виконавчому провадженні ОСОБА_1 має статус стягувача та користується правом ст. 15 ЗУ « Про виконавче провадження». 18.10.2023 року стягувач подав до Індустріального ВДВС м. Харків відповідно вимогам ст.ст. 18,19 ЗУ «Про виконавче провадження» заяву в доступі та наданні всіх інших виконавчих проваджень, копію виконавчого провадження з індексатором доступу до Автоматично системи виконавчого провадження, копії виконавчого документу №949057672.

У скарзі ОСОБА_1 зазначив, що 31.10.2023 на особистому прийоме у державного виконавця Прядун К.І в приміщені за адресую: АДРЕСА_1 стягувач ОСОБА_1 отримав під особистий підпис наданою державним виконавцем Прядун К.І Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.10.2022 року за ВП № 49057672.

Постанова державного виконавця від 19.12.2022 №49057672 - про повернення виконавчого документу стягувачу датована 19.12.2022 року, і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені, законом, тобто надсилається адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Просить встановити бездіяльність державного виконавця в даному виконавчому провадженні.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2023 року відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі №645/1997/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в частині: - заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.09.2015 року, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 31.12.2013 року в розмірі 76 500 (сімдесят шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 765 гривень 00 копійок; - ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.02.2016 р., якою подання державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Півньової Ю.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - залишено без задоволення; - ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.06.2016 р., якою подання державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Півньової Ю.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві на виїзд за межі України задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 в праві виїзду за межі України до погашення заборгованості за виконавчими листами №2-645/1997/15ц, виданих 07.10.2015 Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 77265,00 грн.; - ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.12.2018 р., якою подання державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Андруся Павла Андрійовича про розшук боржника ОСОБА_2 задоволено. Оголошено розшук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . 18.12.2023 року ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2023 р. набрала законної сили.

30.11.2023 до суду надійшов відзив старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядун К.І., в якому просила відмовити в задоволенні скарги за відсутністю предмету спору, оскільки виконавчий лист №645/1997/15 від 07.10.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики в розмірі 76500,00 грн. знаходиться на примусовому виконанні в Немишлянському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виконавче провадження №73247730.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Старший державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядун К.І. в судовому засіданні заперечувала проти вимог скарги, просила відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що постанова від 19.12.2022 про повернення виконавчого документу стягувачу направлена поштою сторонам виконавчого провадження у визначений законом строк.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки відповідно до ч.2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі боржника за наявними у справі доказами.

Суд, вислухавши пояснення стягувача, державного виконавця та дослідивши матеріали скарги, дійшов такого висновку.

Згідно ст.129 Конституції України передбачено обов`язковість судового рішення.

Статтею 6 § 1 Конвенції передбачається, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, стаття 6 розповсюджує свою дію і на стадію виконання судового рішення. Право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції. ("Іммобільяре Саффі" проти Італії", 22774/93, 28.07.1999, § 63; рішення Горнсбі проти Греції від 19.03.1997, § 40.).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

З пунктів 2, 3 частини 2 статті 18 Закону Країни «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Так, судовим розглядом встановлено та не заперечується учасниками судового розгляду, на виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №49057672 з примусового виконання виконавчого листа №645/1997/15-ц від 07.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 31.12.2013 року у розмірі 76500,00 грн.

16.10.2015 року державним виконавцем керуючись статтями 3, 18, 24 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 26.10.2015 року державним виконавцем керуючись статтею 28 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 7650,00 грн.

03.11.2015 року державним виконавцем, керуючись вимогами ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника.

15.04.2021 року державним виконавцем керуючись вимогами ст.56 ЗУ «Про виконавче проваджений» винесено постанову про арешт коштів боржника.

17.11.2021 року державним виконавцем керуючись статтею 42 Закону України. «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 269,00 грн.

17.11.2021 року державним виконавцем керуючись вимогами ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника.

06.12.2021 року державним виконавцем, керуючись частиною третьою статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про розшук майна боржника» а саме: транспортний засіб PEUGEOT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 .

06.12.2022 року державним виконавцем направлено вимогу до Головного управління національної поліції в Харківській області про надання інформації щодо розшуку ТЗ. 19.12.2022 року надійшла відповідь Головного управління національної поліції в Харківській області, що транспортний засіб PEUGEOT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , оголошений у розшук за постановою державного виконавця №49057672 від 06.12.2021 року не виявлений протягом року з дня оголошення у розшук.

19.12.2022 року державним виконавцем керуючись п.7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яку 19.12.2022 направлено поштою боржнику та стягувачу (вих.№57157).

Станом на 27.11.2023 рік за виконавчим листом №645/1997/15-ц від 07.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 31.12.2013 року у розмірі 76500,00 грн. відкрито виконавче провадження №73247730 в Немишлянському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.12, 18, 19, 259, 260, 359, 447, 450, 452 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядун Е.І. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст виготовлено 08.03.2024.

Суддя