УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 червня 2024 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет: відсутній) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 (зареєстроване проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет: відсутній), з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки Сколівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код в ЄДРПОіУ: 20849743 (місцезнаходження: вул. Д. Галицького, 38, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 82600; адреса електронної пошти: ; електронний кабінет: наявний), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 10.06.2024 року, скориставшись канцелярією, подав в Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 3976, в якій просить ухвалити рішення про визнання його батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та про внесення Сколівськими відділом ДРАЦС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ змін до актового запису про народження малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказавши його батьком цієї дитини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сколівського районного суду Львівської області від 10.06.2024 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю ОСОБА_4 , справі присвоєно єдиний унікальний номер 453/926/24 та номер провадження 2/453/420/24.

Перевіривши вищевказану позовну заяву, суддя вбачає, що така пред`явлена з порушенням вимог чинного ЦПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Голдер проти Великої Британії» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

1.З позовної заяви вбачається, що сторони у справі з 2017 року перебували між собою у фактичних шлюбних відносинах. У цей період, у сторін народилася спільна дитина малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості щодо батька дитини здійснені на підставі ч.1 ст. 135 СК України, що і стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

З наведеного вбачається, що чинне сімейне законодавство визначає два способи визначення походження дитини від батька: 1) позасудовий, який реалізується в порядку ст. 126 СК Україн за спільною заявою чоловіка та жінки, що не перебували у шлюбі; 2) судовий, який реалізується у порядку ст. 128 СК України, за умови відсутності заяви в порядку ст. 126 СК України.

У зв`язку з цим, суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист прав наперед або прав, що можуть бути порушені у майбутньому, не допускається.

У позовній заяві позивачем ОСОБА_1 зазначається, що він разом з відповідачкою ОСОБА_2 та їх спільною дитиною малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про визнання батьківства щодо якого ставиться питання, наразі спільно проживають однією сім`єю, у зв`язку з цим судді на цій стадії вирішення питання про відкриття провадження у даній справі не зрозуміло, за захистом яких порушених, невизнаних, оспорюваних прав, свобод та законних інтересів звернувся позивач ОСОБА_1 , та в чому саме полягає таке порушення, невизнання, оспорювання. Відповідно зі змісту позовної заяви не вбачається наявність будь-якого спору про право, що є предметом розгляду суду у порядку позовного провадження.

У позовній заяві позивачем ОСОБА_1 не зазначається про неможливість подання спільної заяви чоловіка та жінки з метою визначення походження дитини від батька в позасудовому порядку відповідно до ст. 126 СК України, однак підтвердження на існування відповідних перешкод до позовної заяви не додано, зокрема, відмови органу реєстрації у проведенні реєстраційних дій тощо.

Тому з метою усунення недоліків позовної заяви позивачеві ОСОБА_1 необхідно надати документальне підтвердження неможливості визначення походження дитини від батька у позасудовому порядку відповідно до ст. 126 СК України.

2.Відповідно до приписів ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суддею встановлено, що позивач звернулася у суд із позовною заявою про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини, тобто з двома вимогами немайнового характеру.

Разом з тим, Законом України «Про судовий збір» визначені правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, відповідно до пункту 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату звернення до суду із даним позовом становить 1 211 грн. 20 коп..

Таким чином, на виконання приписів ч. 4 ст. 177 ЦПК України, перевіркою матеріалів вищевказаної позовної заяви, а також перевіркою через комп`ютерну програму автоматизованої системи документообігу суду (Д-3), зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, справляння судового збору підтвердилось частково лише за одну вимогу немайнового характеру, а документів, що підтверджують сплату судового збору за другу вимогу немайнового характеру не виявлено, як і не надано суду доказів про звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі одного із пунктів, визначених Законом України «Про судовий збір».

Відтак, позивачеві ОСОБА_1 потрібно доплатити судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. за другу позовну вимогу немайнового характеру, або ж зазначити підстави звільнення його від сплати судового збору. При цьому, судовий збір слід сплатити на рахунок отримувач коштів: ГУК Львiв/Сколівська тг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013901; код класифікації доходів бюджету: 22030101, або ж уточнити зміст позовних вимог.

З більш детальною інформацією стосовно сплати судового збору можна ознайомитись за посиланням на вебсторінку: https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/tax.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вищевказану позовну заяву подано без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України та положень Закону України «про судовий збір», тому її слід залишити без руху, надавши позивачу термін для виправлення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, позивачеві ОСОБА_1 слід також роз`яснити, що інститут залишення позовної заяви без руху це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі.

Керуючись статтями 14, 185, 260-261, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки Сколівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, - залишити без руху та надати термін для виправлення її недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Запропонувати позивачеві ОСОБА_1 усунути недоліки позовної заяви та одночасно роз`яснити, що якщо недоліки вищевказаної позовної заяви будуть усунуті у строк, встановлений судом, то вона буде вважатися поданою у первинний день звернення, якщо ж недоліки вищевказаної позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, то вона буде вважатися неподаною й буде повернута.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві ОСОБА_1 , - для відома та виконання.

Ухвала судді, в силу положень ч. 2 ст. 261 та ч. 1 ст. 353 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала складена та підписана суддею без її проголошення 11 червня 2024 року.

Суддя Володимир МИКИТИН