Номер провадження: 22-ц/813/2440/24
Справа № 521/9356/23
Головуючий у першій інстанції Рядча Т.І.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Лупши В.В.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_4

на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року, постановлену Малиновським районним судом м. Одеси у складі: судді Рядчої Т.І. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року, якою клопотання позивача про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи задоволено частково. Призначено по справі судово будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва визначити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників: позивач ОСОБА_1 -1/3 частка квартири; відповідач-1 ОСОБА_2 -1/3 частка квартири та відповідач-2 ОСОБА_3 1/3 частка квартири. З урахуванням позовної вимоги ОСОБА_1 про виділення йому у користування відокремленої частини житлової кімнати відповідно до його часток;

- які варіанти визначення порядку користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , можливо визначити відповідно до вимог нормативно-правових актів та часток співвласників квартири: позивач ОСОБА_1 - 1/3 частка квартири; відповідач-1 ОСОБА_2 - 1/3 частка квартири та відповідач-2 ОСОБА_3 1/3 частка квартири.

Доручено проведення експертизи ФОП ОСОБА_5 .

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність, передбачені ст. 384, 385 КПК України.

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи та постановити нову, якою у задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд при постановленні ухвали не вирішив питання щодо строків подання клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, яке на думку скаржника подано без дотримання передбачених законом строків, не прийняв до уваги заперечення відповідачів, а тому задовольнивши подане з пропуском строку клопотання, з огляду на те, що позивач при поданні позову передбачав необхідність його подання, порушив принцип змагальності та рівності сторін цивільного процесу, а отже прав відповідачів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Афанасьєв С.О. підтримали доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_6 вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_3 вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, оскільки ніхто не заперечує право власності батька на частину квартири.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись до суду з позовом, предметом якого є встановлення порядку користування належною сторонам на праві спільної часткової власності кожному по 1/3 частині - однокімнатна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , позивач зазначив, що під час реконструкції спірної квартири була змінена її площа, кімната поділена перегородкою на дві частини приблизно 6 кв.м та 11,2 кв.м, а надати правовстановлюючу та технічну документацію на спірну квартиру він не має можливості, так як всі документи на квартиру перебувають у відповідачів.

Також позивач в позові вказав про намір подання ним заяви про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи з метою визначення можливості встановлення порядку користування спірною квартирою та розробки варіантів такого порядку користування, однак зауважив, що таке клопотання буде ним подано у разі незгоди відповідачів із позовними вимогами.

Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 25 квітня 2023 року, якою призначене підготовче засідання на 18 травня 2023 року об 11-й.

18 травня 2023 року підготовче засідання перенесено на 08 червня 2023 року о 10.45 год.

З відповідним клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи позивач звернувся до суду 09 серпня 2023 року.

02 червня 2023 року відповідачами подано відзив на позовну заяву про невизнання позову. До відзиву залучено технічну документацію на квартиру та копію правовстановлюючого документу на спірну квартиру.

08 червня 2023 року підготовче засіданні перенесено на 22 червня 2023 року о 10-й.

22 червня 2023 року підготовче засідання перенесено на 10 серпня 2023 року о 10.10 год.

09 серпня 2023 року позивач звернувся із клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, в якому порушив питання про поновлення строку на його подання, зазначивши, що при поданні позову він не міг передбачити, що відповідачі дадуть у якості доказу копію технічного паспорту на спірну квартиру станом на 05 листопада 2018 року, запевняючи, що технічний паспорт відповідає дійсному стану квартири, а самостійно він не може замовити технічний паспорт, оскільки оригінали правовстановлюючих документів перебувають у відповідачів.

Належним і достовірним доказом встановлення наведених позивачем обставин вважає саме висновок судової будівельно-технічної експертизи, який в сукупності з іншими доказами у справі дає суду можливість дійти висновку про достатність доказів та правильно вирішити спір.

Задовольняючи вказане клопотання та призначаючи у підготовчому засіданні 10 серпня 2023 року судову будівельно-технічну експертизу, суд із посиланням на вимоги ст. 103, 104 ЦПК України та вважаючи необхідною потребу у спеціальних знаннях, виходив із необхідності встановлення відповідних обставин справи.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до порушення судом стадії вирішення клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу за вказаним доводом, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 ЦПК завданням господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересі юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 12 ЦПК встановлює, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Співставляючи стадії процесу доказування та стадії судового процесу, суд враховує, що згідно із статтею 189 ЦПК завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

При розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом; такими заявами є : позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статтею статті 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

У підготовчому засіданні суд, зокрема: з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; вирішує заяви та клопотання учасників справи; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У главі 2 розділу ІІІ ЦПК закріплені положення, які встановлюють порядок реалізації принципу "диспозитивності цивільного судочинства" у підготовчому засіданні. Він полягає в тому, що кожен учасник справи може довести певні обставини справи, подавши відповідні докази, надавши пояснення чи заперечення саме під час підготовчого провадження. Це зумовить чітко визначене загальне спрямування судового розгляду, окреслить коло питань, що підлягають розв`язанню на стадії судового розгляду та дозволить процесуально зекономити час розгляду справи. Схожі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі № 910/17567/19, від 09 листопада 2021 року у справі № 913/20/21.

Стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя та завданням господарського судочинства.

Дотримання строку на подання доказів є важливою гарантією права на справедливий суд.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 зроблено висновок, що: "при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Аналіз наведеного свідчить про те, що подання стороною доказів чітко передбачено законодавцем до закриття підготовчого провадження.

Оскільки матеріали справи не містять ухвалу про закриття підготовчого провадження, вказані вимоги закону дотримано позивачем.

Крім того, у своїй першій заяві по суті справи, якою є позовна заява, ним заявлено про намір заявити відповідне клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи залежно від позиції відповідачів.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно з частиною першою статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

У відповідності до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Суд першої інстанції правильно виходив з необхідності дотримання засад рівних можливостей сторін у доказуванні з метою забезпечення змагальності в доведенні та повного і об`єктивного встановлення обставин справи.

До того ж, призначення експертизи в цій справі є лише одним з таких доказів, яким суд при ухваленні рішення надаватиме правову оцінку у взаємозв`язку з іншими доказами по справі.

Крім того, частиною 2 статті 83 ЦПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Звертаючись з відповідним клопотанням про призначення судової експертизи, позивач порушив питання про поновлення строку на його подання, про неможливість подання клопотання з першою заявою по суті, якою є позовна заява, позивач зазначив у позові, тому таке клопотання слід вважати поданим з дотриманням вимог ч. 4 ст. 83 ЦПК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та зі змісту ухвали про призначення судової експертизи клопотання позивача вирішено судом у підготовчому судовому засіданні, що відповідає положенням п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, відповідно до якого питання про призначення експертизи суд вирішує у підготовчому засіданні.

Отже, клопотання позивача про поновлення йому пропущеного процесуального строку на подання клопотання про призначення експертизи не потребувало процесуального вирішення судом, а правильно розглянуто по суті в підготовчому засіданні.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно застосовано до правовідносин норми процесуального права, повно та всебічно досліджено матеріали справи та прийнято обґрунтований висновок про призначення судової технічної експертизи.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_4 залишити без задоволення

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 19 січня 2024 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко