РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г,

секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про усунення перешкод в користуванні майном та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі позивач) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про усунення перешкод в користуванні майном та зобов?язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на стіні її квартири, розташований газовий лічильник власниці квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 . У зв?язку із тим, що даний газовий лічильник знаходиться на її стіні, відбувається поступове руйнування стіни за ним, після дощу стіна мокріє та на ній збирається конденсат. Також у зв?язку із можливим відключеннями електроенергії в холодну пору року у позивачки виникла необхідність утеплити будинок перед настанням зими. Вищезгаданий лічильник не дає можливості утеплити стіну, адже знаходиться прямо на ній та заважає проведенню робіт з утеплення квартири в повному обсязі. 01 серпня 2023 р. ОСОБА_4 надіслала звернення до відповідачки із проханням надати згоду на перенесення її лічильника, яке надіслано цінним листом з описом вкладення, проте відповідачка не отримала даного листа відповідно до інформації з сайту "Укрпошта" за трек номером. Оскільки газовий лічильник розташований на стіні квартири позивачки, він порушує її права власності, щодо користування та розпорядження власною квартирою.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

26 жовтня 2023 року від третьої особи АТ «Рівнегаз» надійшли пояснення щодо заявлених позовних вимог, в яких представник вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Зазначив, що за результатами письмових звернень позивача у серпні 2022 року та у липні 2023 року, працівниками АТ «Рівнегаз», за адресою АДРЕСА_2 було здійснено обстеження системи газопостачання зазначеного житлового будинку. Після обстеження виявлено, що всі мережі системи газопостачання за вище вказаною адресою змонтовані та прийняті в експлуатацію у відповідності до технічних умов, що були видані 14 серпня 2006 року та розробленого робочого проекту на газопостачання квартири даного житлового будинку.

Вказує, що прилад обліку спожитого природного газу за адресою АДРЕСА_3 було змонтовано до набуття ОСОБА_4 права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , що в свою чергу виключає можливість отримання згоди від останньої на встановлення сусідського лічильника. Разом з тим, як вбачається з копій документів долучених до позовної заяви та тих, які знаходяться у володінні Товариства, право власності відповідача ОСОБА_2 на житловий об?єкт за адресою АДРЕСА_3 , було набуто 29.10.2012 року, а позивача ОСОБА_4 на житловий об?єкт за адресою АДРЕСА_2 - 18.09.2018 року. Тобто, на момент придбання позивачем майна, остання була повідомлена про наявність змонтованого приладу обліку природного газу.

Одночасно зазначає, що представником позивача в позовній заяві помилково та невиправдано зроблено покликання на п. 6.114 ДБН В.2.5-20-2001, який втратив чинність з 01 липня 2019 року на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва

та житлово-комунального господарства України від 15.11.2018 року № 305 та опубліковано в Інформаційному бюлетні Мінрегіону № 3/2019, яким затверджено новий ДБН В.2.5-20:2018 Газопостачання. Відтак, вважають, що виникнення раптового бажання у позивача порушити принцип мирного володіння належним відповідачу майном, жодними фактичними обставинами не обґрунтовано.

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 08 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про усунення перешкод в користуванні майном та зобов`язання вчинити дії задоволено. Зобов?язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_4 права користування її майном, надавши їй вільний доступ до стіни її квартири за адресою: АДРЕСА_2 для підтримання її належного стану, а саме: покласти на ОСОБА_2 обов?язок перенести квартирний вузол обліку природного газу (газовий лічильник) квартири АДРЕСА_1 на інше місце, яке не вимагатиме узгодження з позивачем, ОСОБА_4 і не створюватиме їй перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп. судового збору та 6 000 гривень 00 коп. витрат на правову допомогу.

Ухвалою Рівненського міського суду від 22 січня 2024 року поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2023 року у справі №569/19493/23. Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2023 року ухвалене у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про усунення перешкод в користуванні майном та зобов?язання вчинити дії скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні просила позов задоволити, з підстав викладених у позові. Додатково вказала, що вважає, що навіть у випадку належності стіни до об`єкта спільної сумісної власності, право позивачки, як власника залишається за нею та по своїй природі є абсолютним, а тому єдиним належним способом захисту прав позивача в цій справі буде зобов`язання перенести газовий лічильник та надання можливості позивачу користуватися в повній мірі зовнішньою стіною квартири.

Відповідач та її представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача зазначила, що відповідно Державних будівельних норм зазначено, що прилади (вузли) обліку витрат газу повинні встановлюватися: - в газифікованому приміщенні; - в нежилому приміщенні газифікованого житлового будинку, що має природну вентиляцію; - в суміжному з газифікованим приміщенням виробничого будинку та котельної, сполученим з ним відкритим отвором; -в газорегуляторні пункти (далі ГРП), шафові газорегуляторні пункти ( далі ШРП), газорегуляторні пункти блокові (далі ГРПБ); - зовні будинку. При цьому перевага повинна надаватися автоматичним та автоматизованим засобам вимірів. Тобто, пункт 6.114 Державних будівельних норм (далі ДБН) передбачає установлення лічильників зовні будинку на стінах газифікованих будинків на відстані по горизонталі не менше 0,5 м від дверних та віконних отворів, що має місце в даному випадку та на окремо розташованих опорах на території споживача газу.

Відтак, безпідставним є посилання представника позивача, що спірний газовий лічильник встановлений на стіні квартири, яка належить позивачці, а не на території споживача газу, яким є власник квартири АДРЕСА_4 , що на її думку є порушенням п. 6.114 ДБН.

Представник АТ «Рівнегаз» в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника. Зазначив, що 26 жовтня 2023 року були подані вичерпні письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог, доповнення до яких, на даний час, відсутні.

Суд, заслухавши учасників процесу, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_5 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.10.2006 р.

Позивач та відповідач є сусідами та проживають у багатоквартирному будинку АДРЕСА_6 .

Між сторонами виник спір з приводу газового лічильника власниці квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , розташованого на будинку на зовнішній стіні квартири, яка належить позивачці.

З метою вирішення даного питання, 18.07.2023 р. позивачка звернулася до АТ

"Рівнегаз" із заявою в якій попросила перенести газовий лічильник на стіну споживача, тобто відповідача.

У відповідь на заяву позивачки АТ «Рівнегаз» листом повідомило, що

25.07.2023 року працівниками АТ «Рівнегаз», за адресою АДРЕСА_2 здійснено обстеження системи газопостачання житлового будинку. Після обстеження виявлено, що всі мережі системи газопостачання за вище вказаною адресою змонтовані та прийняті в експлуатацію у відповідності до технічних умов, що були видані 14 серпня 2006 року та розробленого робочого проекту на газопостачання квартири даного житлового будинку. Також зазначили, що згідно п. 4 гл. 1 розділу IV Кодексу газорозподільних систем: у разі будівництва будь - яких будівель, споруд, доріг, мостів, інших об`єктів архітектури, що потребує перенесення об`єктів (складових) газорозподільної системи, роботи та супутні послуги, пов`язані з перенесенням об`єктів (складових) газорозподільної системи, забезпечуються Оператором ГРМ за рахунок коштів замовників будівництва.

З метою досудового врегулювання вищезгаданої ситуації, 01 серпня 2023 р. ОСОБА_4 надіслала звернення до відповідачки із проханням надати згоду на перенесення її лічильника, яке надіслано цінним листом з описом вкладення, проте відповідачка не отримала даного листа відповідно до інформації з сайту "Укрпошта" за трек номером.

Статтями 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, у спосіб, передбачений ст. 16 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що установлений договором або законом.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з?ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не плягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Так, АТ «Рівнегаз» в 2006 році за місцем проживання сторін, було змонтовано та прийнято в експлуатацію газові мережі у відповідності до технічних умов та розробленого робочого проекту на газопостачання.

В пункті 6.109 Державних будівельних норм В2.5-20-2001 на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 1.11.2018 р. № 305 (далі по тексту ДБН) зазначено, що прилади (вузли) обліку витрат газу повинні встановлюватися: - в газифікованому приміщенні; - в нежилому приміщенні газифікованого житлового будинку, що має природну вентиляцію; - в суміжному з газифікованим приміщенням виробничого будинку та котельної, сполученим з ним відкритим отвором; - в газорегуляторні пункти (далі ГРП), шафові газорегуляторні пункти ( далі ШРП), газорегуляторні пункти блокові (далі ГРПБ); - зовні будинку. При цьому перевага повинна надаватися автоматичним та автоматизованим засобам вимірів.

Пункт 6.111 ДБН в житлових будинках як прилади обліку газу повинні використовуватися побутові газові лічильники (далі лічильники).

Пункт 6.112 ДБН установка лічильників повинна передбачатися із умов зручності їх монтажу, обслуговування та ремонту, а також згідно з експлуатаційною документацією заводів виготовлювачів.

Пункт 6.114 ДБН установка лічильників зовні будинку передбачається відкрита, під навісом, в шафах або інших конструкціях, що забезпечують захист лічильника від зовнішніх впливів при умові, що можливість такої установки вказана в паспортах заводів-виготовлювачів. Розміщення лічильників слід передбачати: - на окремо розташованих опорах на території споживача газу; - на стінах газифікованих будинків на відстані по горизонталі не менше 0,5 м від дверних та віконних отворів. Розміщення лічильників під отворами в стінах не рекомендується.

Пункт 6.115 ДБН конструкція шаф для розміщення лічильників повинна забезпечувати природну вентиляцію. Дверцята шаф повинні мати запори. На одному газопроводі допускається установка паралельно не більш двох побутових газових лічильників, які працюють одночасно.

Тобто пункт 6.114 ДБН передбачає установлення лічильників зовні будинку на стінах газифікованих будинків на відстані по горизонталі не менше 0,5 м від дверних та віконних отворів, що має місце в даному випадку та на окремо розташованих опорах на території споживача газу.

Відтак, безпідставним є посилання позивача, що спірний газовий лічильник встановлений на стіні квартири, яка належить позивачці, а не на території споживача газу, яким є власник квартири АДРЕСА_4 , що на думку позивача з порушенням п. 6.114 ДБН.

Згідно із ч. 2 ст, 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень батокватирного будинку є власниками на праві спільної сумісної власності і спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та

несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, які призначені для задоволення потреб усіх співласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної рестрації таких прав.

Із викладеного убачається, що стіна як конструктивний елемент будинку є спільною сумісною власністю усіх власників квартир у багатоквартирному будинку.

Судом встановлено, що позивачці належить на праві власності квартира АДРЕСА_5 , а відповідачка є власником квартири АДРЕСА_4 в даному будинку.

Як вбачається з копій документів, долучених до позовної заяви позивач ОСОБА_4 право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 набула 18.09.2018 року.

Спірний газовий лічильник було підключено до існуючого газового колектора багатоквартирного житлового будинку, місце врізки газового лічильника, який знаходиться в металевій шафі, яка має вентиляцію, влаштовано в раніш обрізаний газопровід до квартири АДРЕСА_4 (відключено газопостачання за борг попереднього власника квартири) на підставі робочого проекту газопостачання квартири АДРЕСА_1 . Технічні умови видані на основі рішення технічної наради ВАТ «Рівнегаз» протокол № 33 від 14.08.2006 р., що стверджується робочим проектом, долученим відповідачкою.

По заяві позивачки працівниками АТ «Рівнегаз», за адресою: квартира

АДРЕСА_1 було здійснено обстеження системи газопостачання зазначеного житлового будинку. Після обстеження виявлено, що всі мережі системи газопостачання за вище вказаною адресою змонтовані та прийняті в експлуатацію у відповідності до технічних умов, що були видані 14 серпня 2006 року та розробленого робочого проекту на газопостачання квартири даного житлового будинку.

Тобто, на день придбання позивачкою квартири АДРЕСА_7 в даному будинку, вона могла

проявити розумну обачність та не могла не знати про те, що на одній із зовнішніх стін цієї квартири розташований газовий лічильник сусідньої квартири.

Однак, позивачка, достеменно знаючи про це, все ж таки вирішила придбати дане

помешкання.

Позивачка, в позовній заяві обгрунтовуючи порушення її права, покликається на те, що у зв?язку із тим, що даний газовий лічильник знаходиться на стіні позивачки відбувається поступове руйнування стіни за ним, після дощу стіна мокріє та на ній збирається конденсат. Також у зв?язку із можливим відключеннями електроенергії в холодну пору року у позивачки виникла необхідність утеплити будинок перед настанням зими. Вищезгаданий лічильник не дає можливості утеплити стіну, адже знаходиться прямо на ній та заважає проведенню робіт з утеплення квартири в повному обсязі.

Між тим, інші зовнішні стіни квартири позивачки були утеплені нею, при цьому на даних стінах влаштовані газові лічильники, що вбачається з фото, долучених відповідачкою.

При цьому, позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що внаслідок влаштування саме відповідачкою спірного газового лічильника, відбувається поступове руйнування стіни за ним, після дощу стіна мокріє та на ній збирається конденсат.

В судовому засіданні встановлено, що спірний газовий лічильник находиться в металевій шафі, яка має вентиляцію, що відповідає ДНБ.

Також в судовому засіданні встановлено, що спірний лічильник є власністю "ПАТ "Рівнегаз".

Окрім цього, за змістом положень пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України спільним майном багатоквартирного будинку визнаються, у тому числі несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку.

У листі Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 20.12.2010

N822-22/3622/0/6-10 роз?яснено, що терміни "несучі конструкції", "огороджувальні конструкції застосовуються у багатьох нормативних документах (ДБН 132.6-312056

"Теплова ізоляція будівель", ДБН В.2.6-33:2008 "Конструкції зовнішніх стін із фасадною теплоізоляцією". Вимоги до проектування, улаштування та експлуатації тощо).

Несучі конструкції - це будівельні конструкції, що становлять несучий остов (каркас) будинку або споруди, забезпечуючи їх надійність і довговічність. Несучі конструкції сприймають основні навантаження (власну масу, масу устаткування, людей, снігу, напір вітру, тиск грунту на підземні частини будинку або споруди тощо) і передають їх на основу.

Огороджувальні конструкції - будівельні конструкції, що обмежують об?єм будівлі або споруди, розділяють його на окремі приміщення та призначені для захисту приміщень від температурних дій, вітру, вологи, шуму, радіації тощо.

Тобто, зовнішня стіна квартири позивачка, на якій розташований спірний газовий лічильник, належить на праві спільної сумісної власності всім співвласникам даного багатоквартирного житлового будинку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому

розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об?єктами нерухомого майна;

співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок.

Власник квартири в багатоквартирному будинку, що планує утеплитися, повинен отримати письмовий дозвіл від інших співвласників, відповідно до вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Статтею 6 вказаного Закону визначено, що співвласники мають право вільно

користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та положень, встановлених законом або рішенням співвласників. Враховуючи, що утеплення фасаду будинку змінить його зовнішній вигляд, особливо, якщо мова йде про часткове утеплення, лише в межах зовнішніх стін, стін вашої квартири, то відповідне рішення повинно бути прийнято більшість співвласників. Якщо ж в будинку ОСББ не створювалось, то управителем вашого будинку має бути ЖЕК або обслуговуюча компанія, а тому за відповідним погодженням варто звернутися до них.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів щодо ухвалення співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_6 і погодження щодо внесення змін до загального майна будинку (фасаду) в частині несучих, огороджувальних та несуче-огороджувальних конструкцій будинку.

Крім цього, позивачем надано доказів щодо прийняття заходів по організації зборів співвласників для вирішення вказаного питання.

Безпідставним є також посилання позивача, на п. 4 гл. 1 розділу IV Кодексу газорозподільних систем: у разі будівництва будь - яких будівель, споруд, доріг, мостів, інших об?єктів архітектури, що потребує перенесення об?єктів (складових) газорозподільної системи, роботи та супутні послуги, пов?язані з перенесенням об?єктів (складових) газорозподільної системи, забезпечуються Оператором ГРМ за рахунок коштів замовників будівництва, оскільки саме позивачка ініціює перенесення спірного газового лічильника і на це йде посилання у позовних вимогах, де позивачка просить погодити відповідачці перенесення газового лічильника, тому саме за рахунок коштів позивачки такі роботи повинні проводитись.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про усунення перешкод в користуванні майном та зобов`язання вчинити дії, не підлягають задоволенню.

За правилами ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про усунення перешкод в користуванні майном та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство оператор газорозподільної системи "Рівнегаз", , адреса: м. Рівне, вул. І.Вишенського, 4.

Повний текст рішення виготовлено 14 лютого 2024 року.

Суддя Н.Г. Кучина