ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 22-ц/807/632/24 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Камалова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАЦЕНТР» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАЦЕНТР» про відшкодування моральної шкоди,

Вобґрунтування позовних вимог зазначав, що він 04.08.2023 року звернувся до ТОВ «ВІТАЦЕНТР» з метою проходження оперативного лікування-вертебропластика тіла Th9 хребця в нейрохірургічному відділенні. Його розмітили у палати до очікування операції. Приблизно об 11:30 год. у палаті з`явилися дві працівниці відповідача з каталкою для перевезення хворих, сказали йому роздягатись та лягати на каталку, що він і зробив. Після цього, його зі слів жінок повезли ліфтом до операційної. В операційній до нього підійшла ще одна жінка і сказала, що вона лікар-анестезіолог. Каталку, на якій він лежав, встановили в притул до операційного столу, і лікар-анестезіолог сказала, що зараз вона йому зробить наркоз. Після введення наркозу, через деякий час до нього підійшли працівниці відповідача, які привезли його, а лікар-анестезіолог, запитавши на його самопочуття, сказала, що зараз його будуть перекладати на операційний стіл. Коли його почали перекладати на операційний стіл, каталка відкотилася це сталося через те, що працівниці не зафіксували її колеса він впав на підлогу між каталкою та операційним столом. Як раз в цей момент до операційної зайшов хірург ОСОБА_2 , який мав його оперувати. Самостійно піднятися він вже не міг, і вони усі гуртом підняли його та поклали на операційний стіл. Лікарі обстежили шляхом обмацування його ребра та праве коліно, після чого він втратив свідомість. Коли його привезли до палати, та лікар ОСОБА_2 сказав йому, що операція пройшла добре, а за цей випадок, що трапився в операційній, коли його упустили на підлогу, йому прикро.

Приблизно через годину (об 14:00 год.), коди почав відходити наркоз, ОСОБА_1 відчув біль у правому колінному суглобі та грудній клітині. На правому колінному суглобі вже був набряк та гематома. Він звернувся до медичної сестри на посту з проханням покликати лікаря, щоб його обстежили та надали допомогу. На це вона відповіла, що хірург ОСОБА_2 вже поїхав додому, а з приводу отриманих травм він має звернутися до травматолога за попереднім записом, оплативши його послуги з власних коштів. В той же день позивача виписали з лікарні.

Через два дні, коли він вже міг вільно пересуватися після операції, тобто 07.08.2023 року він звернувся до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, 32, з заявою про отримання тілесних ушкоджень перед операцією, які спричинили на його думку халатні дії медперсоналу. Заява була прийнята та зареєстрована працівником поліції.

14.08.2023 року Відділом поліції № 1 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області надано відповідь № 12406/46/02/02-2023 про те, що його заяву, щодо отримання тілесних ушкоджень, розглянуто. Проведеною перевіркою, фактів які б вказували на присутність в даному випадку складу та ознак кримінального правопорушення встановлено не було, у зв`язку з чим, аідсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Також, 07.08.2023 року він звернувся до травмпункту Лікарні № 5 за адресою: АДРЕСА_1 , де йому зробили обстеження та оглянув лікар-терапевт, та лікар-хірург, які видали заключення про його стан здоров`я та рекомендації, як знеболити отримані травми.

На правій гомілці від коліна до стопи крім набряку з`явилась підшкірна гематома (синець), також синці з`явились на животі, ребрах та грудній клітині. ОСОБА_1 звернувся до лікаря-травматолога, він йому призначив обстеження, а після довготривале лікування, яке ще триває і до сьогодні.

Частину коштів на лікування було відшкодовано страховою компанією, в якій він має страховий поліс. Страхових коштів не вистачило, тому він змушений витрачати власні кошти.

Але, це не найбільша проблема ОСОБА_1 . Він зазначає, що працює в ПрАТ «Київстар». В компанії дуже великий та різносторонній колектив. Йому довелося пояснювати звідки в нього синці. Крім того, він працює з клієнтами, і його зовнішній вигляд через травми, отримані, які він вважає внаслідок халатності працівників, відштовхує потенційних клієнтів, що шкодить інтересам компанії. До того ж має сім`ю дружину та дочку 11 років. Вони та позивач, в результаті всього, стали дратівливими, у них зіпсувалися стосунки та порушилося нормальне сімейне життя.

До того ж, його захворювання дуже небезпечне. Будь яке падіння чи струс міг привести до перелому хребця, і він міг би на все життя залишитися особою з інвалідністю. Працівники відповідача, не закріпивши колеса каталки, як він вважає, піддали його ризику практично перед самою операцією якби хребець тріснув, то він на все життя залишився б інвалідом.

Таке халатне ставлення працівників Клініки призвело до порушення прав ОСОБА_1 на якісне медичне лікування, гарантоване Конституцією України, призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Йому постійно доводиться прикладати зусилля для організації необхідних юридичних заходів, направлених на захист його порушених прав. Все це відволікає його від основних занять, що в свою чергу викликає почуття внутрішньої напруги та переживання.

Також вказує, що звичайний життєвий устрій і колишній спосіб життя сильно погіршився. Йому довелося докласти величезних зусиль для впорядкування свого життя.

Для того щоб відновити свій звичайний спосіб життя та ліквідувати негативні наслідки морального характеру, які були викликані халатними діями відповідача, а саме у нанесенні морального характеру, які були викликані халатними діями відповідача, а саме у нанесенні йому тілесних ушкоджень, наслідком яких стало зменшення його ділової репутації, моральні страждання його та його родини, шкода його здоров`ю та ризик залишитися особою з інвалідністю, вважає, що має право на грошову компенсацію, яку оцінює у розмірі одного мільйона гривень.

Посилаючись на вищезазначене просив суд, стягнути з ТОВ «ВІТАЦЕНТР» на свою користь грошову компенсацію за моральну шкоду у розмірі 1000000 грн..

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 січня 2024 року позовну заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Консультативним висновком лікаря ОСОБА_2 від 05.07.2023 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: Ураження поперекових і інших міжхребетних дисків з радикулопатією М51.1. Агресивна гемангіома тіла Th9 хребця з больовим синдромом. Рекомендовано: оперативне лікування-вертебропластика тіла Th9 хребця в нейрохірургічному відділенні.

03.08.2023 року між ТОВ «ВІТАЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання платних медичних послуг в умовах перебування на стаціонарному лікуванні.

Як вбачається із Виписки з медичної картки стаціонарного хворого відділення нейрохірургії та нейрореабілітац 1 926, у період з 03.08.2023 року (дата госпіталі її) по 04.08.2023 року ОСОБА_1 проведено операцію: вертебропластику тіла Th9 хребця.

Крім того, згідно Рентгенологічного дослідження: Рентгенографія правого колінного суглобу в 2-х проекціях, ОСОБА_1 04.08.2023 року обстежено. На Р-грамі визначається уламковий поперечний перелом надколінника правого колінного суглобу з расходженням кісткових уламків на 4,5см. Поверхні уламків склерозовані. Також крайовий перелом бугристості великогомілкової кістки зі зміщенням кісткового уламку вверх на 1,0см. Поверхні уламків склерозовані. Субхондральний склероз суглобої поверхні великогомілкової кістки, загострення міжкондилярних піднесень, невеликі крайові кісткові розростання по краям стегнової, в/гомілкової кісток та надколінника. Заключення: Застарілий уламковий поперечний перелом надколінника правого колінного суглобу. Застарілий крайовий перелом бугристості великогомілкової кістки правої гомілки. ДОА правого колінного суглобу 2ст.

Відповідно до виписки КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради від 07.08.2023 року ОСОБА_1 оглянуто лікарем Відділення травматології з ліжками політравми. Діагноз: забій м/т прав. Відповідно до виписки КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 07.08.2023 року було оглянуто лікарем. Згідно виписки, зі слів пацієнта: впав з висоти приблизно 1 метр 04.08.2023 року. Заключення: забій м`яких тканин грудної клітини. Рекомендовано лікування.

Позивач звертався інших медичних закладів та відповідно до Консультативного висновку ТОВ «Оксфорд медикал Запоріжжя» від 19.08.2023 року, до лікаря ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_1 із скаргою: на болі, набряк та підвищення місцевої температури в ділянці правого колінного суглобу та правої гомілки. Анамнез хвороби: Травма 04.08.2023 року о 11-00, упав з каталки при перекладанні на операційний стіл в клініці Вітацентр. Больовий синдром зберігається. Діагноз попередній: забій правого колінного суглобу та правої гомілки в в/з. З/перелом голівки малогомілкової кістки правої гомілки. Післятравматичний набряк та підшкірна гематома правих колінного суглобу, гомілки та стопи. Больовий синдром. Призначене лікування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, за якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Також суд першої інстанції послався на положення .ст. 23, 1167 ЦК України, за якими особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на зазначені положення закону, суд першої інстанції констатував, що підставою цивільно-правової відповідальності є сукупність таких складових, як неправомірність поведінки особи (дія або бездіяльність), наявність самої шкоди (майнової чи моральної), причинний зв`язок між неправомірною поведінкою та заподіяною шкодою, а також вина особи, яка заподіяла шкоду.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що позивач знаходився у лікарні у зв`язку з укладеним ним договором з надання медичних послуг.

Як встановлено судом та зазначено в оскаржуваному рішенні, 03.08.2023 року між ТОВ «ВІТАЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання платних медичних послуг в умовах перебування на стаціонарному лікуванні.

Відтак на правовідносини розповсюджуються не лише норми права, які регулюють відносини з відшкодування позадоговірної шкоди, так і Закон про захист прав споживачів, та положення Закону України "Основи законодавства про охорону здоров`я"

Згідно зі статтями 3, 49 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Відповідно до статті 284 ЦК України фізична особа має право на надання їй медичної допомоги. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років і яка звернулася за наданням їй медичної допомоги, має право на вибір лікаря та вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій.

Статтею 6 Закону України "Основи законодавства про охорону здоров`я" встановлено, що кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що, зокрема, передбачає кваліфіковану медико-санітарну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря і закладу охорони здоров`я, відшкодування заподіяної здоров`ю шкоди, оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я.

Відповідно до статті 8 Закону України "Основи законодавства про охорону здоров`я" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист. У разі порушення законних прав і інтересів громадян у галузі охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Судовий захист права на охорону здоров`я здійснюється у порядку, встановленому законодавством.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Таким чином, цивільне законодавство як у деліктних зобов`язаннях так і зобов`язаннях з надання послуг, які регулюються Запоном «Про захист прав споживачів», передбачає презумпцію вини особи, яка завдала шкоду (завдавача шкоди). Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди, її розмір, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті (частина 1 статті 1167 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За законом Про захист прав споживачів послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Уклавши договір з позивачем про надання оплатних медичних послуг, відповідач взяв відповідальність за належне лікування та умови, за яких будуть здійснені медичні послуги.

При розгляді справи як у суді першої так і апеляційної інстанції, відповідач не заперечував, що мала місце подія, на яку посилався позивач, тобто він дійсно при перекладанні з каталки на операційний стіл опинився на полу, отримав забиття.

Відповідач не довів, що таке трапилося внаслідок протиправної поведінки самого пацієнта, не зазначив які були проведені службові розслідування та вина яких працівників при цьому була встановлена та не довів, що падіння пацієнта з каталки сталося не з вини працівників медичного закладу.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що у діях ТОВ «ВІТАЦЕНТР» або його працівників не вбачається протиправної поведінки та вини, як складових підстави цивільної відповідальності та про те, що в ході судового розгляду не доведено факт отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 перед операцією, внаслідок протиправної поведінки працівників відповідача, не є переконливим.

Тим більше фактичні обставини свідчать, що перед падінням пацієнта до нього було вжито наркоз, а відтак медичні працівники мали проявити обачливість та турботливість щодо пацієнта та забезпечити його безпеку при підготовці до оперативного втручання.

.

Обставини справи свідчать про те, що дії працівників відповідача перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з негативними наслідками, які настали для позивач, у зв`язку з чим існують правові підстави для покладення на відповідача зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди, апеляційний суд враховує доводи позивача, зокрема про відчуття болю та хвилювання у зв`язку з падінням, наслідки падіння, які не є тяжкими, істотність вимушених змін у житті позивача, характер, тривалість і обсяг заподіяних моральних страждань, а відтак враховуючи засади співмірності, розумності та справедливості визначає розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 000 гр.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 січня 2024 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАЦЕНТР» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 15 000 (п`ятнадцять тисяч гр..)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 3 квітня 2024 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков