ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4923/23 Номер провадження 22-ц/814/466/24Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 15 червня 2023 року , по справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договром

в с т а н о в и в:

Позивач АТ «Райффайзен Банк» подав до Октябрського районного суду м. Полтави заяву про забезпечення позову, у якій прохав вжити заходи забезпечення позову: шляхом заборони відповідачу ОСОБА_1 відчужувати в будь-який спосіб нерухоме майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :09:005:0255, площею 0,1 га , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності: 12051053 від 14.11.2015.

Заявник вказує , що ним до Октябрського районного суду м. Полтави подано позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014-RO-82-118297982 від 10.12.2021 року в сумі 521501,95 грн. Згідно Інформаційної довідки від 27.04.2023 р. № 376004495 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності нерухоме майно, а саме земельна ділянка з кадастровим номером :09:005:0255 площею 0,1 га , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Тож, з метою захисту своїх прав на виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог , позивач просив задовольнити заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 15 червня 2023 року заяву АТ «Райффайзен Банк» про забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погоджаючись з вказаною ухвалою суду АТ «Райффайзен Банк» оскаржило її в апеляційному порядку. Скарга мотивована тим , що ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування скарги зазначено, що невиконання ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором щодо сплати кредиту та відсотків безпосередньо порушують права позивача та є доказом , який вже свідчить про ухилення позичальника від виконання зобов`язання. Крім того , скаржник зазначає, що процесуальним законодавством не передбачено обов`язковість з`ясування при вжитті заходів забезпечення позову вартості майна , на яке судом накладається арешт .

Також варто зазначити , що у даному випадку застосування зазначеного заходу забезпечення позову жодним чином не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача , оскільки діє до набрання чинності відповідним рішенням суду.

У зв`язку із чим , не відповідають фактичним обставинам справи висновки районного суду , викладені в оскаржуваній ухвалі щодо відсутності достатніх підстав для задоволення заяви позивача.

АТ «Райффайзен Банк» просить скасувати ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 15 червня 2023 року , та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, осіб, які прийняли участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла до слідуючого висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Суд вказував, що заявником не надано доказів на підтвердження здійснення будь-якого стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису. Крім того, суд встановив відсутність відповідності виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України,суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно з пп. 6, 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено ризиків відчуження земельної ділянки та крім того, на думку суду, останнім не надано оцінки вартості відповідної земельної ділянки , що унеможливлює перевірку співмірності заявлених позовних вимог арешту майна.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.

В обґрунтування вимог, позивач зазначав, що у зв`язку з тим, що існує ризик відчуження ОСОБА_1 земельної ділянки на користь інших осіб, заявник просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:005:0255.

Даний спосіб забезпечення позову повністю співмірний з вимогами позивача, кореспондується з викладеними підставами позову і відповідає тим діям, які власник може вчинити. Такий спосіб забезпечення позову здатний забезпечити захист інтересів позивача у випадку задоволення позову і присікти дії, які ускладнять або зроблять неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Дослідивши документи додані до заяви про забезпечення позову, враховуючи, що позивачем надані докази наявності нерухомого майна у вигляді земельної ділянки, що належить на праві власності відповідачу та за відсутності інших доказів про наявність коштів, рухомого та нерухомого майна відповідачу, апеляційний суд вважає підтвердженим належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову , суд першої інстанції на наведене належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що заявником не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення заяви про забезпечення позову в обраний позивачем спосіб.

Керуючись ст.ст.374,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 15 червня 2023 року скасувати.

Заяву АТ «Райффайзен Банк» про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити відповідачу ОСОБА_1 відчужувати в будь-який спосіб нерухоме майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :09:005:0255, площею 100 кв.м , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності: 12051053 від 14.11.2015

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А.Лобов