Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/147/24

02 квітня 2024 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Куценка О. О., секретаря судового засідання Двібородчин І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання позивача, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

29 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на його утримання, в розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до закінчення навчання або до досягнення ним 23 років.

Після виконання вимог п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України, ухвалою від 29 січня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року було закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду.

В обґрунтування позову вказує, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2010 року справа №2-692/2010, з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (мами позивача) було прийнято стягувати аліменти на його утримання у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

26 січня 2024 року позивач вказує, що досяг 18 років та навчається на ІІІ курсі Фахового коледжу УКД на денній формі навчання за спеціальністю "Архітектура та містобудування".

Зазначає, що доходів мами бракує для повноцінного його навчання, а тому змушений звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача, який є його батьком.

Просив позов задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на його утримання, в розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до закінчення навчання або до досягнення ним 23 років.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. В підготовчому судовому засіданні відповідач заявив, що згоден платити аліменти на утримання сина, який навчається, однак зазначив, що заявлений розмір аліментів є для нього непідйомною сумою, та просив зменшити такий розмір із врахуванням тих обставин, що він створив нову сім`ю в якій на його утримання перебуває неповнолітня дитина та дружина яка ніде не працює, оскільки здійснює догляд за неповнолітньою дочкою.

В судове засідання позивач не з`явився, у поданій позовній заяві просив слухати справу за його відсутності, доводи позову підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв та клопотання про відкладення судового засідання не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб 05 серпня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1119.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області 03 лютого 2006 року, (а.с.4), ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2008 року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.7).

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2010 року справа №2-692/2010, з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (мами позивача) було прийнято стягувати аліменти на його утримання у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З довідки №2957 від 12 грудня 2023 року, виданої першим проректором Фахового коледжу УКД, встановлено, що ОСОБА_1 , є студентом 3 курсу Фахового коледжу УКД денної форми навчання за спеціальністю "Архітектура та містобудування". Термін закінчення навчання 30 червня 2025 року. Навчання студента здійснюється за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. Стипендія не нараховується (а.с.5).

Крім того встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Богородчанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, 10 серпня 2017 року, актовий запис 75, перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 (а.с.19). У шлюбі народжена дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.18).

Відповідно до довідки про доходи виданої Богородчанським виробничим управлінням підземного зберігання газу № 18 від 20 лютого 2024 року, ОСОБА_2 працює в АТ "Укртрансгаз" БВУПЗГ та обіймає посаду водія автотранспортних засобів (а.с.15).

Також, встановлено, що у ОСОБА_9 , відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, відсутні доходи за 2023 рік (а.с.16-17).

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3)існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже суд враховує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім доньці, сину не пов`язана з наявністю або відсутністю у відповідача офіційних джерел доходу, а витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом.

Відповідач не надав відзиву та будь-яких доказів, що підтверджують його непрацездатність, незадовільний стан здоров`я або інші обставини, що свідчать про неможливість надання відповідачем матеріальної допомоги своєму повнолітньому сину у зв`язку із продовженням ним навчання.

Крім того, як пояснив відповідач у підготовчому судовому засіданні він офіційно працевлаштований, отримує регулярну заробітну плату та до 26 січня 2024 року сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно до його повноліття.

В судовому відповідач не обґрунтував та не надав відповідних доказів, щодо тих обставин, що з січня 2024 року відбулись зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тощо, які б були підставою для стягнення із нього аліментів у меншому розмірі, аніж заявлено позивачем.

З урахуванням цього, беручи до уваги принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на час навчання позивача у розмірі частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову 29 січня 2024 року і до припинення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивач при зверненні з позовом до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного, ст. 84, 180, 181, 182, 183, 191, 198-200 СК України, керуючись ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання позивача, який продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання, в розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 29 січня 2024 року до закінчення навчання або досягнення ним 23 років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Повний текст судового рішення складено 02 квітня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: