Справа № 195/426/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

29.03.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Скрипченко Д.М., за участю секретаря судового засідання Левкович Н.М., заявника у справі - ОСОБА_1 , представника заявника, адвоката - Тивоненка Д.Р. (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Томаківка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) в інтересах якої діє представник, адвокат Тивоненко Данило Русланович (РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду через свого представника, адвоката Тивоненка Данила Руслановича, із заявою, у якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із цивільним чоловіком (загиблим військовослужбовцем) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2018 року по 29.03.2022 року, а також факт перебування заявниці на повному утриманні померлого цивільного чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявлені вимоги представник заявника обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є цивільною дружиною загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та законного представника їх малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

08.03.2022 року гр.-н ОСОБА_2 зробив заявниці пропозицію «руки і серця». Зареєструвати шлюб з заявницею ОСОБА_2 планував на початку травня місяця 2022 року.

Проте, ОСОБА_2 29.03.2022 року був призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_5 , та був направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , про що свідчить Наказ №127/1 від 29.03.2022 року та поіменний список військовослужбовців, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_5 у складі команди НОМЕР_2 .

01.04.2022 ОСОБА_2 за межами с.Роздольне, Донецької області, внаслідок обстрілу наступаючого противника під час виконання бойового наказу по захисту Батьківщини отримав травму несумісну з життям.

Після смерті цивільного чоловіка, заявниця залишилася одна із малолітньою дитиною фактично без засобів для існування. Заявниця останнім часом не була працевлаштована у зв`язку з тим, що вона займалася доглядом за їхньою малолітньою дитиною. ОСОБА_2 був єдиним годувальником у родині, який повністю утримував сім`ю. Наразі, заявниці необхідно встановити та засвідчити факт її постійного проживання однією сім`єю із загиблим цивільним чоловіком і перебування на його утриманні, задля можливості отримання грошової допомоги як сім`ї загиблого військовослужбовця.

У період з середини 2018 року по 29.03.2022 року (тобто, по ту дату, коли цивільного чоловіка мобілізували) заявниця проживала з цивільним чоловіком однією сім`єю, вони вели спільне господарство, у них був спільний бюджет та спільні витрати, сторонами в інтересах сім`ї придбавались цінні речі.

Повідомляємо суду, що гр. ОСОБА_2 не мав зареєстрованого шлюбу ні під час проживання із цивільною дружиною, ні до моменту проживання із цивільною дружиною.

У 2018 році у ОСОБА_1 із ОСОБА_2 зав`язались відносини. Заявниця у цьому ж році розірвала шлюб із попереднім чоловіком, що підтверджується рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області у справі № 195/1551/18 від 16.11.2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 у заявниці з померлим народилася спільна дитина, донька - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого 12.05.2020 року Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області.

Заявниця разом із цивільним чоловіком та їхньою малолітньою дитиною проживали за однією адресою без реєстрації місця проживання, а саме: АДРЕСА_3 . Зазначений факт проживання заявниці із цивільним чоловіком та їхньою малолітньою дитиною підтверджується довідками за №№107,37 від 26.04.2022 року, 14.02.2023 року, виданими Виконавчим комітетом Мирівської Сільської Ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Спільне сімейне життя ОСОБА_1 із ОСОБА_2 до його смерті проходило у злагоді і взаєморозумінні. Як вже зазначалося вище, ОСОБА_2 повністю утримував сім`ю та мав намір офіційно зареєструвати шлюб із заявницею, проте, на жаль, не встиг з описаних вище трагічних обставин.

До мобілізації ОСОБА_2 працював на АТ «Запорізький завод феросплавів» охоронником воєнізованої охорони, отримував зарплату, що підтверджується довідкою про доходи №12-330 від 17.10.2023 року.

Заявниця до народження спільної дитини із загиблим ОСОБА_2 не була працевлаштована та відповідно не отримувала доходу, оскільки її потреби забезпечував загиблий ОСОБА_2 . Після народження дитини ситуація відносно працевлаштування заявниці - не змінилася, оскільки, вона здійснювала догляд за новонародженою дитиною та отримувала соціальну допомогу від держави у зв`язку з народженням дитини в розмірі 860,00 грн на місяць, а відтак, самостійно забезпечити свої потреби та потреби спільної дитини - вона не могла, саме тому, загиблий ОСОБА_2 повністю забезпечував потреби заявниці із малолітньою дитиною, він був єдиним годувальником в сім`ї, завдяки якому заявниця з дитиною мали гроші на нормальне забезпечення своїх першочергових потреб.

Після смерті ОСОБА_2 , заявниця як законний представник малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , подала відповідну заяву про отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Станом на дату складання цієї заяви, дитина отримує таку пенсію у розмірі 2 100,00 грн. щомісячно, що підтверджуються відповідною довідкою Управління Соціального захисту населення Нікопольської РДА.

Заявниці пенсії у зв`язку із втратою годувальника дитини, яку отримує заявниця на дитину як її законний представник - не вистачає. Заявниця вимушена шукати додаткові оплачувані роботи задля того, щоб мати змогу забезпечити першочерговими потребами дитину, оскільки, як вже повідомлялося вище, у той час коли ОСОБА_2 був ще живий та працював, він повністю утримував сім`ю та заявниці з дитиною на всі їх першочергові потреби вистачало коштів.

Однак, враховуючи нинішнє скрутне матеріальне становище заявниці з дитиною, їй необхідно отримати і інші виплати, які передбачені для сімей загиблих військовослужбовців, проте, заявниці у них відмовляють через відсутність реєстрації шлюбу із загиблим ОСОБА_2 та відсутності встановленого у судовому порядку факту проживання однією сім?єю із загиблим ОСОБА_2 .

Окрім того, як зазначалося вище, заявниця із загиблим ОСОБА_2 вели спільне господарство, у них були спільні витрати, спільний сімейний бюджет, оскільки ОСОБА_2 до своєї загибелі повністю утримував сім?ю, робив за власний кошт ремонт будинку, де проживала заявниця із цивільним чоловіком та готувалися до народження донечки (зробили ремонт та облаштували дитячу кімнату), тобто, між сторонами дійсно існували сімейні відносини просто за відсутності реєстрації шлюбу.

Таким чином, з метою встановлення факту постійного проживання заявниці із загиблим цивільним чоловіком ОСОБА_2 , однією сім`єю, заявниця звертається до суду із цією заявою.

В судовому засіданні заявник та її представник заявлені вимоги підтримали в повному об`ємі та просили суд їх задовольнити.

Заінтересовані особи: представник Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), та представник ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), до суду не з`явилися, пояснень щодо заявлених вимог ОСОБА_1 не надали.

В судовому засіданні також був допитаний свідок: ОСОБА_4 .

Так, свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона з ОСОБА_5 є сусідами, вони підтримують дружні стосунки, і їй достеменно відомо, що ОСОБА_1 із загиблим ОСОБА_2 проживали разом, до моменту його загибелі, вели спільне господарство. Окрім того, ОСОБА_2 до своєї загибелі повністю утримував сім?ю, робив за власний кошт ремонт будинку, де вони проживали з ним разом та готувалися до народження донечки (зробили ремонт та облаштували дитячу кімнату), тобто, між сторонами дійсно існували сімейні відносини. Також, після народження донечки, ОСОБА_2 повністю забезпечував потреби ОСОБА_1 із малолітньою дитиною, він був єдиним годувальником в сім`ї, завдяки якому заявниця з дитиною мали гроші на нормальне забезпечення своїх першочергових потреб.

Крім того, підтвердила суду той факт, що ОСОБА_1 до народження спільної дитини із загиблим ОСОБА_2 , не була працевлаштована, оскільки її потреби забезпечував загиблий ОСОБА_2 . І також після народження дитини не була працевлаштована, оскільки вона здійснювала догляд за новонародженою дитиною.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно абз.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Як вбачається з довідок ВК Мирівської сільської ради Нікопольського район Дніпропетровської від 26.04.2022 року, 14.06.2023 року за №№107,37, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , спільно проживали, вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_3 , з травня 2018 року, до дня його загибелі та мали спільну доньку ОСОБА_3 , 2020 р.н., що також знайшло своє підтвердження поясненнями неупередженого свідка.

Як зазначено у заяві, та відповідно до показів свідка, спільне сімейне життя ОСОБА_1 із ОСОБА_2 до його смерті проходило у злагоді і взаєморозумінні. ОСОБА_2 повністю утримував сім`ю та мав намір офіційно зареєструвати шлюб із заявницею, проте, на жаль, не встиг з описаних вище трагічних обставин.

До мобілізації ОСОБА_2 працював на АТ «Запорізький завод феросплавів» охоронником воєнізованої охорони, отримував зарплату, що підтверджується довідкою про доходи №12-330 від 17.10.2023 року.

Заявниця до народження спільної дитини із загиблим ОСОБА_2 не була працевлаштована та відповідно не отримувала доходу, оскільки її потреби забезпечував загиблий ОСОБА_2 . Після народження дитини ситуація відносно працевлаштування заявниці - не змінилася, оскільки, вона здійснювала догляд за новонародженою дитиною та отримувала соціальну допомогу від держави у зв`язку з народженням дитини в розмірі 860,00 грн. на місяць, а відтак, самостійно забезпечити свої потреби та потреби спільної дитини - вона не могла, саме тому, загиблий ОСОБА_2 повністю забезпечував потреби заявниці із малолітньою дитиною, він був єдиним годувальником в сім`ї, завдяки якому заявниця з дитиною мали гроші на нормальне забезпечення своїх першочергових потреб.

Відповідно до сповіщення сім`ї №69 від 07.04.2022 року №420 начальника штабу - першого заступника командира ВЧ НОМЕР_6 , заявнику у справі, як цивільній дружині повідомлено, що під час виконання бойового завдання за межами с.Роздольне, Донецької області, ОСОБА_2 отримав травму несумісну з життям.

Після смерті ОСОБА_2 , заявниця як законний представник малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , подала відповідну заяву про отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Станом на дату складання цієї заяви, дитина отримує таку пенсію у розмірі 2 100,00 грн., щомісячно, що підтверджуються відповідною довідкою Управління Соціального захисту населення Нікопольської РДА.

Згідно ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. До таких фактів в тому числі віднесено встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу (п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч.4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

При вирішенні справи по суті суд бере до уваги положення, що міститься у постанові КЦС ВС від 28 серпня 2019 року №588/350/15-ц, щодо належних та допустимих доказів спільного проживання, якими є ведення спільного господарства, наявність у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявність між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Надані заявником докази є належними і допустимими, оскільки містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання заявника однією сім`єю разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації шлюбу у період з 2018 року по 29.03.2022 року, а також факт перебування заявниці на повному утриманні померлого цивільного чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З урахуванням наведеного, суд дійшов переконання, що факти та обставини спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, у період з 2018 року по 29.03.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 , на які посилається заявниця, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3,21,36 СК України, ст.ст.12,81,89,259,263,265,268,315,319 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) в інтересах якої діє представник, адвокат Тивоненко Данило Русланович (РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), про встановлення факту перебування на утриманні, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із цивільним чоловіком (загиблим військовослужбовцем) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2018 року по 29.03.2022 року, а також факт перебування заявниці на повному утриманні померлого цивільного чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд.

Повний текст рішення складено 08.04.2024 року.

Суддя: Д. М. Скрипченко