Справа № 752/3374/24
Провадження № 2/752/3581/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря судових засідань Стороженко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання у приміщенні суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

05.08.2023 о 13:20 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «BMW» з номером НОМЕР_1 у м. Києві по Столичному шосе 20, скоїв ДТП через порушення правил, що призвело до зіткнення з автомобілем «Honda», який внаслідок цього врізався в автомобіль «Audi» з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (позивачу). Постановою суду від 02.11.2023 ОСОБА_2 визнано винним. Автомобіль «Audi» був застрахований за полісом №214274983, виданим «Страховою компанією «Євроінс Україна», але повна виплата страхового відшкодування на користь позивача не була здійснена станом на день подання позову. У зв`яязку з наведеними обставинами позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь невиплачену частину страхового відшкодування в розмірі 41 613,79 грн., пеню в сукупному розмірі 2 130 грн 63 коп., 3% річних у розмірі 211 грн. 69 коп. та інфляційні втрати в розмірі 291 грн. 30 коп.; вирішити питання про розподіл судових витрат, зокрема витрат у розмірі 1 211 грн. 20 коп. судового збору, 18 000 грн. 00 коп. витрат на отримання професійної правничої допомоги та 2 000 грн. 00 коп. витрат на складання оцінки збитку.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників.

Ухвалою судді від 15.02.2024 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, яку відповідач отримав 26.02.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.

Фактичні обставини, установлені судом, та зміст спірних правовідносин.

02.11.2023 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами на строк 6 (шість) місяців.

При цьому, 11.12.2023 року постановою Київського апеляційного суду, постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 02.11.2023 року змінено, а саме пом`якшено вид стягнення, накладений на ОСОБА_2 , та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Так, в ході розгляду судами справи про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , передбаченого ст. 124 КУпАП України, встановлено, що ОСОБА_2 , о 13 год. 20 хв. 05.08.2023 року, керуючи автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по Столичному шосе, 20, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Honda» д.н.з. НОМЕР_3 , який, у свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до їх механічних пошкоджень. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником автомобіля «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 .

Цивільна правова відповідальність власника автомобілю «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у СК «Євроінс Україна», що вбачається з полісу №214274983, строк дії договору з 24.04.2023 р. по 24.04.2024 р. включно.

Страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 160000 грн., розмір франшизи визначений 3200 грн.

Відповідно до звіту про визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Audi А4» держ. № НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізично зносу від 12.08.2023р. №4097 вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 132807,27 грн., у тому числі ПДВ 14833,92 грн.

02.11.2023 року позивач звернувся до страховика ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування у справі № 110971/2 згідно звіту, зазначеного вище, в сумі 132807,27 грн., у тому числі і ПДВ 148333,92 грн.

Листом від 08.12.2023р. вих. №110917/2 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що за страховим випадком, який стався 05.08.2023, згідно договору № -214274983 та страхового акту № 110917/2/203 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 73159,56 грн., розмір якого було зменшено на розмір франшизи 3200 грн.

З виписки про рух коштів по картці позивача вбачається, що 08.12.2023 року здійснено зарахування коштів у розмірі 73159,56 грн. від ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

За розрахунком позивача сума невідшкодованого страхового відшкодування становить 114 773,35 грн. (вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, за вирахуванням франшизи) - 73 159,56грн. (виплачене страхове відшкодування у неповному розмірі) = 41 613,79 грн.

Крім того, позивач наводить розрахунок, проведений на підставі ст. 625 ЦК України, а саме пеня в розмірі 2 130,63 грн.; 3% річних у розмірі 211,69 грн.; інфляційні втрати в сукупному розмірі 291,30 грн. за період з 9.12.2023 року по 08.02.2024 р.

З боку відповідача наведені розрахунки не спростовані, контррозрахунку не надано.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, заперечень на позов, суд бере до уваги те, що відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно із частиною першою статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 та 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Згідно із ст. 8 Закону, страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

На підставі відомостей, наявних у матеріалах справи, встановлено, що страховою компанією було визнано страховим випадком подію, яка відбулась 05.08.2023 року.

Між сторонами виник спір з визначення розміру страхового відшкодування, яке, на думку позивача, виплачено відповідачем у меншому розмірі, ніж фактичний розмір завданих збитків.

Відповідно до звіту № 4097 від 12.08.2023 року, складеного ФОП ОСОБА_3 , розмір витрат на проведення відновлювального ремонту, пошкодженого КТЗ «Audi», р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу зменшений на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на дату ДТП становить 117 973 грн. 35 коп.

Під час судового розгляду відповідачем зворотного перед судом не доведено.

Отже, суд приймає наданий звіт і встановлює, що дійсно вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ««Audi», р.н. НОМЕР_2 , становить 117 973 грн. 35 коп.

Як встановлено судом вище, розмір франшизи відповідно Договору страхування становить 3200 грн.

Таким чином, належним чином встановлений у судовому засіданні розмір страхового відшкодування складає: 117973,35 грн. - 3200 грн. = 114 773,35 грн.

08.12.2023 року відповідач здійснив виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 73159,56 грн., що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, не сплачена відповідачем частина страхового відшкодування становить: 114 773,35 грн. - 73159,56 грн. = 41 613,79 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню несплачена частина страхового відшкодування в розмірі 41 613,79 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика.

Статтею 992 ЦК України встановлено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п. 36.5 ст. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Пунктом 21 постанови визначено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, розрахунком позивача, який складено коректно, за період, що визначений вище, а саме з 09.12.2023 - 14.12.2023 р., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: пеня в розмірі 2 130,63 грн.; 3% річних у розмірі 211,69 грн.; інфляційні втрати в сукупному розмірі 291,30 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., який підлягає стягненню з відповідача, а також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2000 грн. витрат за послугу оцінки завданих збитків.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 несплачену частину страхового відшкодування в розмірі 41 613,79 грн. (сорок одна тисяча шістсот тринадцять грн.) 79 коп.; пеню в розмірі 2 130, 63 грн. (дві тисячі сто тридцять грн.) 63 коп.; 3% річних у розмірі 211,69 грн. (двісті одинадцять грн.) 69 коп.; інфляційні втрати в розмірі 291 грн. (двісті дев`яносто одна грн.); 1211,2 грн. (тисяча двісті одинадцять грн.) 20 коп. судового збору та 2000 грн. (дві тисячі грн.) витрат на складання оцінки збитку.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «ЄВРОІНС Україна», , місцезнаходження юридичної особи: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102.

Повний текст судового рішення складено та підписано 03.04.2024р.

Суддя І.О. Ольшевська