ПОСТАНОВА

Іменем України

05 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 383/1289/22

провадження № 22-ц/4809/290/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Попович Світлани Михайлівни, яка представляє інтереси ОСОБА_4 , на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2023 року та додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2023 року у складі судді Адаменко І. М. і

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (далі ПрАТ «СК «ВУСО»), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (далі ПрАТ «СК «УНІКА»), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та просив:

-стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» на свою користь невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 26 000 грн, інфляційні нарахування в розмірі 3 478 грн 85 коп та 3 % річних в розмірі 480 грн 82 коп;

-стягнути з ПрАТ «СК «УНІКА» на свою користь невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 50 648 грн 55 коп, інфляційні нарахування в розмірі 6 776 грн 88 коп та 3 % річних в розмірі 936 грн 65 коп;

-стягнути з ОСОБА_2 на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди і належною до відшкодування страховою виплатою у розмірі 95 750 грн, інфляційні нарахування в розмірі 12 811 грн 55 коп, 3 % річних в розмірі 1 770 грн 72 коп;

-стягнути з ОСОБА_3 на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди і належною до відшкодування страховою виплатою у розмірі 95 750 грн, інфляційні нарахування в розмірі 12 811 грн 55 коп, 3 % річних в розмірі 1 770 грн 72 коп;

-стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати по справі у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 23.03.2022 о 16 год. 35 хв. в місті Бобринець по вул. Незалежності, 78 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом AUDI A4, номерний знак НОМЕР_1 під час виїзду зі стоянки не переконалася у безпечності маневру, внаслідок чого транспортний засіб Volkswagen отримав механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху.

Також, 23.03.2022 о 16 год. 35 хв. в місті Бобринець по вул. Незалежності, 78 ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом ГАЗ-САЗ 3507, номерний знак НОМЕР_2 не врахувавши дорожню обстановку здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху.

На момент вказаної події автомобіль AUDI A4 (номерний знак НОМЕР_4 ) був забезпечений в ПрАТ СК «УНІКА» згідно з договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСЦПВ № 207194152.

Автомобіль ГАЗ-САЗ (номерний знак НОМЕР_2 ) був забезпечений в ПрАТ СК «ВУСО» згідно з договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Постановами Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.04.2022 у справах № 383/215/22 та № 383/214/22 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно проведеного звіту № 6-22 про незалежну експертну оцінку легкового автомобіля Volkswagen PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 вартість матеріального збитку становить 451 501 грн 38 коп.

На виконання своїх обов`язків страховик ПрАТ «СК «УНІКА» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 79 351,45 грн, а ПрАТ «СК «ВУСО» 104 000,00 грн, але ці виплати не покрили фактичних збитків, різниця яких, згідно звіту № 6-22, становить 268 149,93 грн, а вказана сума залишилася невідшкодованою відповідачами.

ОСОБА_1 вважав, що оскільки згідно полісу № 207194152 AUDI A4 страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн та ПрАТ СК «УНІКА» виплачено йому 79351,45 грн, тому в судовому порядку підлягає стягненню з останнього 50 648,55 грн.

Оскільки згідно полісу ГАЗ-САЗ (номерний знак НОМЕР_2 ) страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн та ПрАТ СК «ВУСО» виплачено ОСОБА_1 104 000 грн, тому в судовому порядку піддягає стягненню з останнього 26 000 грн.

Крім того, позивач вважав, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь по 95 750 грн, з кожного, різниці між фактичним розміром шкоди і належною до відшкодування страховою виплатою шкоди, як наслідок, звернувся до суду з позовом.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_1 в задоволені позову до ПрАТ «СК «ВУСО», ПрАТ «СК`УНІКА», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що потерпілий від ДТП ОСОБА_1 отримав від страховиків винних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відшкодування майнової шкоди у повному обсязі після узгодження таких виплат, не заперечував проти їх розміру, визнавши у такий спосіб той факт, що його транспортний засіб є фізично знищеним.

З огляду на виладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про достатність страхової виплати та про безпідставність покладення на відповідачів обов`язку із додаткового відшкодування такої шкоди в загальному розмірі 268 149,93 грн.

Додатковим рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2023 року заяву представника відповідача адвоката Шиліна В. А. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000 грн.

Додаткове рішення суду мотивовано тим, що при винесені рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2023 року у даній справі не було вирішено питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, а заява адвоката Шиліна В. А. про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу є обґрунтованою та подана в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, тому наявні підстави для стягнення з останнього на користь ПрАТ «СК «ВУСО» витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Попович С. М., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , просить рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2023 року та додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є протиправними та такими, що підлагають скасуванню.

Звернення потерпілого до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування є позасудовою процедурою, яка не виключає можливість потерпілого звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.

Позивач зазначає, що надані ним до суду першої інстанції докази на підтвердження своїх позовних вимог в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними та допустимими, а тому наявні підстави для задоволення його позовних вимог.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Від ПрАТ «СК «ВУСО» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2023 року та додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2023 року без змін, а також зробити розподіл судових витрат ПрАТ «СК «ВУСО» в апеляційному суді в розмірі 4 000 грн.

Від адвоката Оверченко Л. В., яка представляє інтереси ОСОБА_2 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить відмовити адвокату Попович С. М., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , в задоволенні апеляційної скарги.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки, ціна позову становить 268 149 грн 93 коп, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2024 становить 302 800 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судових рішень у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 23 березня 2022 року о 16 год. 35 хв. в місті Бобринець по вуж. Незалежності, 78 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом AUDI A4, номерний знак НОМЕР_1 , під час виїзду зі стоянки не переконалася у безпечності маневру, внаслідок чого, транспортний засіб Volkswagen Passat отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху.

Крім того, 23 березня 2022 року о 16 год. 35 хв. в місті Бобринець по вул. Незалежності, 78 ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом ГАЗ-САЗ 3507, номерний знак НОМЕР_2 , не врахувавши дорожню обстановку здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області у справі № 383/215/22 від 19 квітня 2022 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області у справі № 383/214/22 від 19 квітня 2022 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно наданого позивачем на його замовлення звіту № 6-22 від 15.04.2022 про незалежну експертну оцінку легкового автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , складеного ФОП ОСОБА_5 , матеріальний збиток, заподіяний позивачу, станом на 15.04.2022 становить 451 501,00 грн (вартість матеріального збитку).

Транспортний засіб, автомобіль марки AUDI A4, номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 на момент ДТП, відповідно до полісу № 207194152 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) строком дії з 11.12.2021 до 10.12.2022, був застрахований у ПрАТ «СК «УНІКА» та згідно вищезазначеного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 грн, за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн.

08 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 подав до страховика ОСОБА_2 - страхової організації ПрАТ «СК «УНІКА» заяву № 00523200 про виплату матеріального збитку від вказаної вище ДТП по полісу № 207194152 від 10.12.2021.

Згідно Звіту № 18531 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 12.08.2022, складеного оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення ПрАТ «СК «УНІКА», вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача Volkswagen Passat становить 694 041,47 грн, що перевищує ринкову вартість транспортного засобу, яка становить 316 962,21 грн.

Згідно Висновку вартості придатних залишків № 18531/1 від 22.08.2022, складеного ТОВ «СЗУ «Україна» на замовлення ПрАТ «СК «УНІКА», вартість транспортного засобу Volkswagen PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 , у пошкодженому стані становить 154 259,30 грн. Різниця між вартістю цього транспортного засобу до (316 962,21 грн) та після (154 259,30 грн) ДТП за мінусом франшизи 2 000 грн, становить 160 702,91 грн.

14 вересня 2022 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «УНІКА», було укладено в особі представника за довіреністю ОСОБА_6 угоду про відшкодування матеріальної шкоди (акт узгодження розміру страхового відшкодування № 00523200), згідно якого страховик визнає дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 23.03.2022 за адресою: Кіровоградська область, м. Бобринець, вул. Незалежності, 78 за участю транспортного засобу Volkswagen PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 та транспортного засобу «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 страховим випадком за Полісом № 207194152. Сторони погодили та визнали, що розмір страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку становить 79 351,45 грн.

Відповідно до пункту 4 Акту узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) № 00523200 від 14.09.2022, ОСОБА_1 визнав, що вказана сума страхового відшкодування є остаточною та підтвердив той факт, що по вказаному страховому випадку у жодному разі, навіть якщо під час проведення ремонтних робіт будуть виявлені додаткові ушкодження, котрі не враховані у виплаті страхового відшкодування, будь-яких майнових чи немайнових вимог до страховика та/або особи, винної у вчиненні ДТП мати не буде.

Згідно п. 5 Акту узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) № 00523200, позивач також визнав, що до підписання цього попередньо ознайомлений з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів, є дієздатною особою, перебуває при здоровому умі, ясній пам`яті та діє добровільно без будь-якого примусу, як фізичного так і матеріального, а також розуміє значення своїх дій та правові наслідки.

На цій підставі ПрАТ «СК «УНІКА» позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 79 351,45 грн, що підтверджується страховим актом/наказом №00523200 від 16.09.2022.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом ГАЗ-САЗ 3507 номерний знак НОМЕР_2 , який належить КП «Комунальник» Бобринецької Міської Ради, застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» за договором страхування АР-5948288 від 16.01.2022 зі страховою сумою за шкоду майну 130 000 грн та шкоду здоров`ю 260 000 грн.

ОСОБА_1 надав ПрАТ «СК «ВУСО» заяву про узгодження розміру страхового відшкодування від 29.08.2022, якою просив провести виплату суми страхового відшкодування в узгодженому з ним розмірі 104 000 грн по страховому випадку 2232149 (ДТП), що трапився 23.03.2022, і в результаті якого з вини водія автомобіля ГАЗ-САЗ 3507 д. р. н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , було пошкоджено транспортний засіб Volksewagen СС Sport, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 . Вказана сума є належним чином узгодженою між сторонами. Після отримання цієї суми страхового відшкодування позивач зазначив, що майнових претензій до ПрАТ «СК «ВУСО» він мати не буде.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_5 вказав, що до нього звернувся позивач ОСОБА_1 , з метою експертної оцінки та визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ марки Volkswagen Passat, для врегулювання відшкодування нанесених збитків згідно чинного законодавства. На цій підставі ним 15.04.2022 було зроблено звіт про незалежну експертну оцінку легкового автомобіля, що належить ОСОБА_1 та визначено вартість матеріального збитку в розмірі 451 501,38 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 2.1 статті 2 Закону № 1961-IV передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Вказана норма кореспондується зі частиною другою статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону № 1961-IV є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Разом із тим, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У справі № 569/13697/15-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 21 березня 2018 року), залишаючи без змін рішення апеляційного суду, звернув увагу, що позивач підписав заяву про виплату страхового відшкодування і погодився із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час страховиком відповідно до положень пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV. Однак суд першої інстанції, стягуючи зі страховика на користь позивача різницю між страховою виплатою та розміром шкоди, з огляду на наявність заяви про страхове відшкодування із погодженим сторонами розміром страхового відшкодування, дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку такої виплати.

Також у справі №333/2096/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 10 червня 2020 року), скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення зі страховика майнової шкоди, виходив із того, що страховик та потерпілий дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджено відповідною заявою позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано висновок, про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК Українивизначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області у справі № 383/215/22 від 19 квітня 2022 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн (том 1 а. с. 15-17).

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 23.03.2022 о 16 год. 35 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом ГАЗ-САЗ 3507, номерний знак НОМЕР_2 не врахувавши дорожню обстановку здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області у справі № 383/214/22 від 19 квітня 2022 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн (том 1 а. с. 18-20).

Вказаним судом рішенням встановлено, що 23.03.2022 о 16 год. 35 хв. в місті Бобринець по вул. Незалежності, 78 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом AUDI A4, номерний знак НОМЕР_4 під час виїзду зі стоянки не переконалася у безпечності маневру, внаслідок чого транспортні засоби Volkswagen та ГАЗ отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху, згідно якого, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Власником автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_3 , є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 (том 1 а. с. 11-12).

Згідно наданого позивачем на його замовлення звіту № 6-22 від 15.04.2022 про незалежну експертну оцінку легкового автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , складеного ФОП ОСОБА_5 , матеріальний збиток, заподіяний позивачу, станом на 15.04.2022 становить 451 501,00 грн (вартість матеріального збитку) (том 1 а. с. 23-66).

Транспортний засіб, автомобіль марки AUDI A4, номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 на момент ДТП, відповідно до полісу № 207194152 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) строком дії з 11.12.2021 до 10.12.2022, був застрахований у ПрАТ «СК «УНІКА» та згідно вищезазначеного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 грн, за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн (том 1 а. с. 68, 130).

08 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 подав до страховика ОСОБА_2 - страхової організації ПрАТ «СК «УНІКА» заяву № 00523200 про виплату матеріального збитку від вказаної вище ДТП по полісу № 207194152 від 10.12.2021 (том 1 а. с. 131).

Згідно Звіту № 18531 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 12.08.2022, складеного оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення ПрАТ «СК «УНІКА», вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача Volkswagen Passat становить 694 041,47 грн, що перевищує ринкову вартість транспортного засобу, яка становить 316 962,21 грн (том 1 а. с. 132-136).

Згідно Висновку вартості придатних залишків № 18531/1 від 22.08.2022, складеного ТОВ «СЗУ «Україна» на замовлення ПрАТ «СК «УНІКА», вартість транспортного засобу Volkswagen PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 , у пошкодженому стані становить 154 259,30 грн. Різниця між вартістю цього транспортного засобу до (316 962,21 грн) та після (154 259,30 грн) ДТП за мінусом франшизи 2 000 грн, становить 160 702,91 грн (том 1 а. с. 153-154).

14 вересня 2022 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «УНІКА», було укладено в особі представника за довіреністю ОСОБА_6 угоду про відшкодування матеріальної шкоди (акт узгодження розміру страхового відшкодування № 00523200), згідно якого страховик визнає дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 23.03.2022 за адресою: Кіровоградська область, м. Бобринець, вул. Незалежності, 78 за участю транспортного засобу Volkswagen PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 та транспортного засобу «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 страховим випадком за Полісом № 207194152. Сторони погодили та визнали, що розмір страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку становить 79 351,45 грн (том 1 а. с. 158).

Відповідно до пункту 4 Акту узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) № 00523200 від 14.09.2022, ОСОБА_1 визнав, що вказана сума страхового відшкодування є остаточною та підтвердив той факт, що по вказаному страховому випадку у жодному разі, навіть якщо під час проведення ремонтних робіт будуть виявлені додаткові ушкодження, котрі не враховані у виплаті страхового відшкодування, будь-яких майнових чи немайнових вимог до страховика та/або особи, винної у вчиненні ДТП мати не буде.

Згідно п. 5 Акту узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) № 00523200, позивач також визнав, що до підписання цього попередньо ознайомлений з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів, є дієздатною особою, перебуває при здоровому умі, ясній пам`яті та діє добровільно без будь-якого примусу, як фізичного так і матеріального, а також розуміє значення своїх дій та правові наслідки.

На цій підставі ПрАТ «СК «УНІКА» позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 79 351,45 грн, що підтверджується страховим актом/наказом №00523200 від 16.09.2022 (том 1 а. с. 159).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом ГАЗ-САЗ 3507 номерний знак НОМЕР_2 , який належить КП «Комунальник» Бобринецької Міської Ради, застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» за договором страхування АР-5948288 від 16.01.2022 зі страховою сумою за шкоду майну 130 000 грн та шкоду здоров`ю 260 000 грн, що не заперечується сторонами.

ОСОБА_1 надав ПрАТ «СК «ВУСО» заяву про узгодження розміру страхового відшкодування від 29.08.2022, якою просив провести виплату суми страхового відшкодування в узгодженому з ним розмірі 104 000 грн по страховому випадку 2232149 (ДТП), що трапився 23.03.2022, і в результаті якого з вини водія автомобіля ГАЗ-САЗ 3507 д. р. н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , було пошкоджено транспортний засіб Volksewagen СС Sport, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 . Вказана сума є належним чином узгодженою між сторонами. Після отримання цієї суми страхового відшкодування позивач зазначив, що майнових претензій до ПрАТ «СК «ВУСО» він мати не буде (том 1 а. с. 94).

Суд звертає увагу, що для приватного права властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Крім того, для приватного права притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема і в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин.

Доктрина заборони суперечливої поведінки, базується зокрема на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 зазначав, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто, за змістом підписаних ОСОБА_1 Акту узгодження розміру страхового відшкодування № 00523200 з ПрАТ «СК «УНІКА» та поданій до ПрАТ «СК «ВУСО» заяви про узгодження розміру страхового відшкодування від 29.08.2022 позивач, діючи добровільно, на власний розсуд погодився із розмірами страхового відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» в розмірі 79 351,45 грн та ПрАТ «СК «ВУСО» в сумі 104 000 грн, а також правовими наслідками такої виплати.

Таким чином, заявлена в подальшому вимога до ПрАТ «СК «УНІКА» та ПрАТ «СК «ВУСО» суперечить як попередній поведінці ОСОБА_1 , так і засадам розумності та диспозитивності.

Відомостей про те, що позивач підписав вказані узгодження під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, матеріали розглядуваної справи не містять.

Враховуючи, що страховики та потерпілий дійшли згоди про розміри страхових відшкодувань, що підтверджується відповідними доказами, і вказані розміри страхових відшкодувань не перевищують ліміти відповідальності страховиків, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «УНІКА», ПрАТ «СК «ВУСО», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вхазане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 13 грудня 2023 року у справі № 759/28079/21 (провадження № 61-5522св23).

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Право на професійну правничу допомогу гарантованостаттею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у вказаному рішенні зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.

Матеріалами справи підтверджується, що у відзиві на позовну заяву, поданому 07 травня 2023 року до суду першої інстанції до закінчення судових дебатів, представник ПрАТ «СК «ВУСО» - адвокат Шилін В. А. просив зробити розподіл судових витрат 18 000 грн (том 1 а. с. 91-93).

До вказаного відзиву представником відповідача, були надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000 грн, зокрема:

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1352239 від 16.02.2023 (том 1 а. с. 95 на звороті);

- копію договору про надання правничої допомоги від 12 червня 2020 року (том 1 а. с. 96);

- копію додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 12 червня 2020 року, в якому сторони визначили розмір фіксованого гонорару в сумі 18 000 грн за надання правничої допомоги, представлення інтересів клієнта в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області у справі № 383/1289/22 та зазначили, що оплата гонорара здійснюється не пізніше 30 днів після набрання законної сили рішення суду першої інстанції (том 1 а. с. 94 на звороті);

- копію акту приймання наданих послуг від 27.02.2023 за договором № б/н від 12.06.2020 та додатком № 1 від 16.02.2023 (том 1 а. с. 95);

- докази направлення копії вказаного відзиву ОСОБА_1 (том 1 а. с. 103).

Таким чином, вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України представником позивача дотримані.

Заперечень щодо неспівмірності заявленої суми від ОСОБА_1 до суду першої інстанції не надходило, а підстав для зменшення розміру вказаних витрат судом не встановлено.

Не містить доводів щодо не співмірності заявленої суми і апеляційна скарга позивача.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що додатком до договору про надання правничої допомоги визначено домовленості ПрАТ «СК «ВУСО» та його представника щодо обчислення гонорару адвоката та встановлено фіксований розмір гонорару, а тому, враховуючи значення справи для сторін, характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, співмірність витрат зі складністю справи та виконаною роботою, часом, який необхідний для виконання такої роботи адвокатом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ВУСО» витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 18 000 грн.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями76-78,81,89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив в оскаржуваній частині законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суда пеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, немає.

Разом з тим, щодо заявленого у відзиві на апеляційну скаргу клопотання адвоката Шиліна В. А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ВУСО» судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою - шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги представником позивача до суду апеляційної інстанції надано: ордер серії АІ № 1533499 від 23 січня 2024 року; копію договору про надання правничої допомоги від 12 червня 2020 року; копію додатку № 2 від 23 січня 2024 року до договору про надання правничої допомоги від 12 червня 2020 року, в якому сторони визначили розмір фіксованого гонорару в сумі 4 000 грн за надання правничої допомоги, представлення інтересів клієнта в Кропивницькому апеляційному суді у справі № 383/1289/22 та зазначили, що оплата гонорара здійснюється не пізніше 30 днів після набрання законної сили рішення суду першої інстанції; копію акту приймання наданих послуг від 30 січня 2024 за договором № б/н від 12.06.2020 та додатком № 2 від 23.01.2024, відповідно до якого сторони підтверджують, що адвокат надав замовнику послуги з правничої професійної допомоги, представлення інтересів клієнта в Кропивницькому апеляційному суді у справі № 383/1289/22; докази направлення копії вказаних доказів іншим учасникам справи.

Клопотань щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем під час розгляду справи судом апеляційної інстанції від ОСОБА_1 не надходило.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про доведеність адвокатом Шиліним В. А. понесених ПрАТ «СК «ВУСО» витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у Кропивницькому апеляційному суді в розмірі 4 000 грн та їх співмірність зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, витраченим часом.

Враховуючи, що апеляційна скарга адвоката Попович С. М., яка представляє інтереси ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2023 року та додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області ві 19 жовтня 2023 року без змін, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь Прат «СК «ВУСО» 4 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесену відповідачем під час розгляду справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Попович Світлани Михайлівни, яка представляє інтереси ОСОБА_4 , залишити без задоволення, а рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2023 року та додаткове рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2023 року без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» () 4 000 (чотири тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник