П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року

м. Рівне

Справа № 556/3514/23

Провадження № 22-ц/4815/476/24

Головуючий у Володимирецькому районному суді

Рівненської області: суддя Котик Л.О.

Рішення суду першої інстанції ухвалено

19 січня 2024 року в смт. Володимирець

Рівненської області

(у зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання

фіксування за допомогою звукозаписувального технічного

засобу не здійснювалося)

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" на рішенняВолодимирецького районного суду Рівненської області від 19 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК", треті особи, як не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький Андрій Андрійович; про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" (далі - АТ "АЛЬФА-БАНК"), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О. М., приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький А. А.; про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 січня 2024 року задоволено позов ОСОБА_1 до АТ "АЛЬФА-БАНК", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О. М., приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький А. А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М., який зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №7681.

Стягнуто з АТ "АЛЬФА-БАНК" на користь держави судовий збір в розмірі 1 610 гривень 40 копійок.

Стягнуто з АТ "АЛЬФА-БАНК" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 15 000 гривень.

Суд першої інстанції, задовольняючи вимогу щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що він не може відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг, адже це не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та висновками Верховного Суду. Оскільки цивільне, господарське та адміністративне судочинство об`єднані основоположним принципом, що полягає у забезпеченні відшкодування витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, враховуючи те, що процесуальні вимоги до доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу є тотожними для всіх видів судочинства, отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. З огляду на зазначене визнано, що відшкодування витрат на правничу допомогу відповідає нормам процесуального права, а тому з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 15 000 гривень.

АТ "Сенс Банк"подано апеляційну скаргу на судове рішення, де він покликався на його незаконність і необґрунтованість в частині стягнення витрат на правову допомогу, оскільки суд припустився порушення норм матеріального і процесуального права, а також допустив неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для розгляду справи.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалося, що до матеріалів справи не надано жодного документу, який підтверджує перерахування позивачем коштів на користь особи, яка надавала правничу допомогу, що є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат. Документи на підтведження заявлених витрат на правову допомогу були надані лише на адресу суду, проте на адресу відповідача не надсилалися, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні вимоги щодо стягнення вказаних витрат. Крім того, стягнута судом сума витрат на правову допомогу в розмірі 15 000 гривень є неспівмірною з розміром заявлених позовних вимог та складністю справи, а тому підлягає зменшенню. Також покликався на практику Верховного Суду та рішення Європейського суду з прав людини. Зокрема наголошував на тому, що сторона має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Тобто відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи зазначене, заявлений розмір витрат на правову допомогу та стягнутий судом не підлягає до задоволення або підлягає зменшенню.

З наведених мотивів просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомгу скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у стягненні витрат на правову допомогу.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, хоча про таке право було роз'яснено ухвалою Рівненського апеляційного суду від 13 березня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду попередньої інстанції оскаржується лише в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, тому в іншій частині воно апеляційним судом не перевіряється.

На підтвердження факту понесених судових витрат та підтвердження повноважень адвоката, стороною позивача були надані для суду попередньої інстанції такі докази: договір про надання правової (правничої) допомоги від 03 квітня 2023 року; розрахунок №1 наданих послуг і витрат від 29 листопада 2023 року; акт №1 наданих послуг/виконаних робіт від 29 листопада 2023 року за договором про надання правової (правничої) допомоги від 03 квітня 2023 року, ордер від 03 квітня 2024 року (а.с. 19-24).

Так, у розрахунку №1 наданих послуг і витрат від 29 листопада 2023 року вказано, що адвокатом надано позивачу правову допомогу (послуги), які складаються з: 2000 гривень консультації щодо порядку визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та консультації щодо збору доказів; 1000 гривень запити до установ на отримання доказів; 2000 гривень опрацювання наданих клієнтом матеріалів; 2000 гривень вивчення судової практики, аналіз норм права; 5000 гривень формування правової позиції, підготовка та подача позову до суду; 1500 гривень представництво в суді (подання/отримання документів); 1500 гривень представництво в суді (участь у судових засіданнях). Загальна сума, яку позивач мав сплатити за надані адвокатом послуги становить 15000 гривень.

Згідно із ст. ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "EastAlliance Limited про ти України" (заява №19336/04, п. 269) вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Між тим, надані позивачем до суду першої інстанції докази не були безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі з іншої сторони, адже цей розмір є необґрунтованим, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, є непропорційним до складності справи для адвоката і виконаних ним робіт.

Справа, незважаючи на ціну позову, є нескладною, обрання способу захисту порушеного права, аналіз адвокатом законодавства, яке регулює спірні правовідносини, вимагало лише незначного обсягу юридичної й технічної роботи.

Також колегія суддів зважає на те, що такі послуги в розрахунку №1 від 29 листопада 2023 року як консультації клієнта, опрацювання наданих клієнтом матеріалів, вивчення судової практики та аналіз норм права, запити до установ на отримання документів, формування правової позиції, підготовка позовної заяви - це сукупність адвокатської роботи, вчиненої на досягнення лише однієї процесуальної дії, тобто подання позовної заяви. Натомість адвокат для безпідставного збільшення вартості послуг зайво деталізував кожну дію, яка пов`язана виключно з пред`явленням позову.

Очевидно завищеною є сума, яка заявлена адвокатом за представництво інтересів позивача у суді та становить 3 000 гривень. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява була подана адвокатом Шалару О.І. до суду засобами поштового зв`язку, що підтверджується долученим до позовної заяви поштовим конвертом (а.с. 25). 19 грудня 2023 року засобами електронного зв`язку представником позивача було подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, що підтверджується наявною у справі заявою і протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с. 29-31). Зважаючи на це, колегія суддів вважає, що вказана сума в розмірі 3 000 гривень є неспівмірною до витраченого адвокатом часу, а тому підлягає зменшенню, оскільки судових засідань у справі не було, а подання позову засобами поштового зв`язку та заяви про розгляд справи без участі засобами електронного зв`язку не потребували від адвоката значних зусиль та не потребували витрати значної кількості часу.

Зважаючи на викладене, виходячи з критерію обґрунтованості і пропорційності судових витрат, розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи та враховуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 за результатами розгляду справи в суді попередньої інстанції, підлягає зменшенню до 3 000 гривень.

Керуючись ст. ст. 141, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" задовольнити частково.

РішенняВолодимирецького районного суду Рівненської області від 19 січня 2024 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу змінити, зменшивши їх розмір, що підлягає стягненню з Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" на користь ОСОБА_1 ,із 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень до 3 000 (три тисячі) гривень.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук