Справа № 523/2464/24
Провадження №4-с/523/39/24
У Х В А Л А

"19" лютого 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії /бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси зі скаргоюна дії /бездіяльність органу примусового виконання, в порядку ст. ст. 447 - 448 ЦПК України, в якій просить суд:

-стягнути з нападника гроші, щоб він надалі відчував хоч якусь відповідальність;

-заблокувати дії з квартирою, його ФОП, ТОВ, що є відкритими в реєстрі;

-заблокувати картки.

Мотивувальна частина поданої ОСОБА_1 скарги складається фактично тільки із рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04.07.2022 року по справі №523/14926/21.

Суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до статей 14, 33 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції.

Як слідує із п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» (в діючій редакції Закону), зокрема, зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то суд залишає її без руху. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Згідно зі ст.187 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі (приймає заяву/скаргу до розгляду) не інакше як на підставі заяви (скарги), поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Допускаючи застосування аналогії закону в силу ч.9 ст.10 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність залишення скарги ОСОБА_1 без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, з наступних підстав:

1)у поданій скарзі не зазначено орган Державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якого оскаржуються, та на якій стадії виконання перебуває виконавче провадження.

Суд звертає увагу ОСОБА_1 , що після прийняття судом рішення, та отримання стягувачем ОСОБА_1 виконавчого листа на виконання рішення суду, пред`явлення до виконання виконавчого листа здійснюється саме стягувачем ОСОБА_1 , шляхом звернення до державної виконавчої служби.

2) прохальна частина скарги не відповідає вимогам ч. 2 ст. 451 ЦПК України, згідно якої суд у разі встановлення обґрунтованості скарги, визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника);

В рамках розгляду скарги, поданої в порядку Розділу VII ЦПК України, суд не може знімати арешти та забороняти будь-яким іншим особам вчиняти дії, а також не може й дозволяти вчиняти дії, про які скаржник зазначив у прохальній частині скарги.

3) із поданої скарги не вбачається, із посиланням на відповідні докази, коли саме скаржник дізнався про порушення свого права, що не дає суду можливість перевірити дотримання строків звернення до суду, визначених п. (а) ч.1 ст. 449 ЦПК України;

Відповідно до п. (а) ч.1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

Згідно ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Безпідставне поновлення строку не допускається.

4) скарга взагалі не містить правового обгрунтування, на виконання п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема:

- відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- відсутній перелік документів та інші докази, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

За таких обставин, суд вважає за необхідне запропонувати заявнику привести скаргу у відповідність до вимог ст.ст. 175, 177, 449 ЦПК України.

З огляду на викладене, оскільки скарга не відповідає вимогам ст.ст.175, 177, 449 ЦПК України, то згідно зі ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати заявникові строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає її вимоги, приведе форму та зміст скарги у відповідність до вимог закону, скарга вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду, або в інакшому випадку буде повернена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії /бездіяльність, органу примусового виконання - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки скарги у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, в іншому випадку скарга буде вважатись не поданою та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.О. Далеко