Справа № 758/6971/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - заявник) звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у місті Єнакієве, Донецької області, Україна, ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою подальшої реєстрації факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану з отриманням відповідного свідоцтва, оскільки, факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування своєї заяви посилався на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у місті Єнакієве, Донецької області, Україна 04 січня 2023 року. Отримання свідоцтва про смерть у ВДРАЦС неможливо, оскільки аналіз документів, представлених заявником, свідчить, що для підтвердження факту смерті надано документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У відповідності до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_1 , виданим 18 квітня 1989 року відділом РАЦС Єнакієвського горисполкома (а.с. 7).

Факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Єнакієве, Донецької області, України підтверджується лікарським свідоцтвом від 09.01.2023 року № 1, виданим «міською лікарнею м. Єнакієво» (а.с. 8), а також свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 від 09.02.2023 року, виданим «відділом РАЦС Єнакієвського міського управління юстиції міністерства юстиції» (а.с. 9).

Дані документи відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про смерть особи не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

З огляду на вказане, зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України заявник не в змозі, оскільки, довідка про причини смерті та свідоцтво про смерть, які видані незаконним органом, не є документами, на підставі яких можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже, не створюють жодних юридичних наслідків.

Так, відповідно до лікарського свідоцтва від 09.01.2023 року № 1, виданим «міською лікарнею м. Єнакієво» (а.с. 8), а також свідоцтва про смерть № НОМЕР_2 від 09.02.2023 року, виданим «відділом РАЦС Єнакієвського міського управління юстиції міністерства юстиції» (а.с. 9), ОСОБА_2 помер у місті Єнакієве, Донецької області, Україна, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

У відповідності до п. 2.ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Місто Єнакієве, Донецької області, Україна окуповане російською федерацією.

Метою встановлення заявником факту смерті ОСОБА_2 є отримання свідоцтва про смерть встановленої форми.

Судом встановлено, що заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті матері у позасудовому порядку.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 293, 315, 317, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті - задовольнити;

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Єнакієве, Донецька область, громадянина України, у місті Єнакієве, Донецької області, Україна, 04 січня 2023 року;

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання;

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК