Провадження № 2/0158/169/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

01 квітня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Сіліч Ю.Л.,

за участю секретаря судового засідання - Оніщук Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В

Орган опіки та піклування Луцької міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі та покинула її у КП «Волинське обласне дитяче територіальне об`єднання захисту материнства і дитинства».

Вказують, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 174-1 від 15.03.2023 року «Про державну реєстрацію народження дитини, покинутої в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, ОСОБА_2 », малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був направлений у КП «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради терміном на 6 місяців.

Зазначають, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 191-1 від 04.04.2023 року малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Посилаючись на те, що матір дітей свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, просять позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; передати останнього органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з усіх видів заробітку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.01.2024 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче провадження.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.02.2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача Шульган Ф.П. в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Щодо постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.03.2023 року (а.с.7).

Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї.

Крім того в рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Як вбачається з Акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 07.03.2023 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 у КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» виявлено покинуту дитину чоловічої статті, матір`ю якого є ОСОБА_1 (а.с.4).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 174-1 від 15.03.2023 року «Про державну реєстрацію народження дитини, покинутої в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, ОСОБА_2 », малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був направлений у КП «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради (а.с.6).

Згідно рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 191-1 від 04.04.2023 року малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.5).

Відповідно до повідомлення КП «Волинський обласний будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради № 346/10/2-23 від 21.11.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3 17.03.2023 року перебуває у вищевказаному заклад на повному державному утриманні. За час перебування дитини в закладі, матір ОСОБА_1 відвідувала свого сина двічі, а саме 22 травня і 14 червня 2023 року. Після цього, жодного разу дитину не відвідувала, не цікавилась його станом здоров`я та не виявила щодо нього батьківської турботи та піклування. (а.с.10)

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 786-1 від 18.12.2023 року, позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є доцільним і відповідає інтересам дитини. У вказаному вище висновку констатовано факти свідомого ухилення матері від виховання дитини, байдужості стосовно її подальшого життя та розвитку, здоров`я.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню сина, не цікавиться його фізичним і духовним розвитком, інтересами до внутрішнього світу, не забезпечує належного харчування, медичного огляду і лікування; не спілкується з дитиною.

В силу ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача - ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає до задоволення.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі ст. ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини», керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 141, 206, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання.

Стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви - 06.12.2023 року і до досягнення ним повноліття на рахунок дитини в АТ «Ощадбанк».

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - Орган опіки та піклування Луцької міської ради, адреса: вул. Богдана Хмельницького, 19, м. Ківерці Волинської області, код ЄДРПОУ - 04051327.

Представник позивача - Шульган Федір Пилипович , адреса: вул. Богдана Хмельницького, 19, м. Ківерці Волинської області.

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч