Єдиний унікальний номер 448/778/23
Провадження № 6/448/10/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04.04.2024 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Юрія БІЛОУСА,

при секретарі судового засідання Ірини РОМАНЧЕНКО,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про визначення частки майна боржника, що спільно володіє з іншими особами,

учасники справи:

приватний виконавець Юлія ШЕЛІНСЬКА (в режимі відеоконференції),

стягувач ОСОБА_1 , не з`явився,

його представник-адвокат Христина КУРИЛЕЦЬ,

боржник ОСОБА_2 , не з`явився,

заінтересована особа ОСОБА_3 , не з`явилась,

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець Шелінська Ю. звернулась до суду із вказаним поданням. В обґрунтування подання зазначила, що в неї на виконанні перебуває зведене виконавче провадження ЗВП №74296558, де боржником являється згідно судового рішення ОСОБА_4 12.01.2024 року нею, виконавцем Шелінською Ю. винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно. З метою виконання рішення суду нею, ОСОБА_5 , скеровано запити в реєструючі органи з метою перевірки майнового стану боржника.

Вказує, що згідно електронної відповіді МВС у Львівській області від 12.01.2024 року за боржником ОСОБА_6 , не зареєстровано транспортних засобів. Згідно відповіді Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 18.01.2024 року боржник ОСОБА_4 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 24.10.2016 року, органом 4690. Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19.01.2024 року не виявлено відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_7 .. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.01.2024 року земельних ділянок у власності на території області не зареєстровано.

Зазначає, що згідно відповіді Судововишнянської міської ради від 23.01.2024 року боржник ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно відповіді Західного міжрегіонального управління державної виконавчої служби з питань праці від 23.01.2024 року за боржником не зареєстровано рухомого майна, що підлягає реєстрації або взяттю на облік відповідно до наданих повноважень. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником не зареєстровано на праві власності нерухомого майна. Заборгованість на даний час не погашена.

У зв`язку з тим, що в межах зведеного виконавчого провадження не виявлено достатньо коштів на рахунках боржника ОСОБА_8 , а також рухомого та нерухомого майна зареєстрованого на праві приватної власності за боржником, необхідно визначити частку за боржником в рухомому майні зареєстрованому за іншим з подружжя.

Покликається на те, що згідно актового запису про шлюб №2284 від 29 вересня 2001 року ОСОБА_4 одружений із ОСОБА_9 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за ОСОБА_10 , зареєстровано нерухоме майно квартира загальною площею 71,3 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3759, виданий 30.08.2013, виданого Магировською О.В. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу. Згідно договору купівлі-продажу, серія та номер: 3759, виданий 30.08.2013 року ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 26.04.2002 року, податковий номер , зареєстрована АДРЕСА_3 ) свідчить, що її чоловік ОСОБА_4 згідний з укладенням цього договору та купівлею квартири, що підтверджується заявою-згодою, справжність підпису на якій засвідчено Магировською О.В., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 03.09.2013 року за реєстровим №3758.

В судовому засіданні приватний виконавець Шелінська Ю. вимоги подання підтримала, з наведених у ньому мотивах, просила суд таке задоволити.

Боржник ОСОБА_4 , та заінтересована особа ОСОБА_10 , в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Стягувач ОСОБА_11 , в судове засідання не з`явився.

Представник стягувача ОСОБА_12 адвокат Курилець Х., в судовому засіданні підтримала подане приватним виконавцем Шелінською Ю. подання.

У відповідності до статті 443 ЦПК України неявка учасників не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває зведене виконавче провадження ЗВП №74296558, зокрема:

- виконавче провадження ВП №73813163 з примусового виконання виконавчого листа №448/778/23, виданого 11.12.2023 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 суму боргу за договором позики від 17 березня 2023 року - 36 000,00 доларів США. , а також 3% річних у розмірі 3 354,29 грн.

- виконавче провадження ВП №73813245 з примусового виконання виконавчого листа №448/778/23, виданого 11.12.2023 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 , судового збору - 13 198, 20 грн.

12.01.2024 року виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №73813163, ВП №73813245, скеровано такі боржнику

ОСОБА_13 подальшому, приватним виконавцем Шелінською Ю., винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_8 , згідно якої накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно.

Приватним виконавцем Шелінською Ю., скеровано запити в реєструючі органи з метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_14 .

Згідно електронної відповіді МВС у Львівській області від 12.01.2024 року за боржником ОСОБА_6 , не зареєстровано транспортних засобів.

Згідно відповіді Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 18.01.2024 року боржник ОСОБА_4 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 24.10.2016 року, органом 4690.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19.01.2024 року не виявлено відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_7 ..

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.01.2024 року земельних ділянок у власності на території області не зареєстровано.

Згідно відповіді Судововишнянської міської ради від 23.01.2024 року боржник ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Західного міжрегіонального управління державної виконавчої служби з питань праці від 23.01.2024 року за боржником не зареєстровано рухомого майна, що підлягає реєстрації або взяттю на облік відповідно до наданих повноважень.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником не зареєстровано на праві власності нерухомого майна.

З матеріалів подання вбачається, що з часу відкриття виконавчих проваджень боржником ОСОБА_6 , жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, не вчинено.

Згідно актового запису про шлюб №2284 від 29 вересня 2001 року ОСОБА_4 , одружений із ОСОБА_9 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за ОСОБА_10 зареєстровано нерухоме майно квартира загальною площею 71,3 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3759, виданий 30.08.2013, виданого Магировською О.В. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу.

Відповідно до договору купівлі-продажу, серія та номер: 3759, виданий 30.08.2013 року ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 26.04.2002 року, податковий номер , зареєстрована АДРЕСА_3 ) свідчить, що її чоловік ОСОБА_4 , згідний з укладенням цього договору та купівлею квартири, що підтверджується заявою-згодою, справжність підпису на якій засвідчено Магировською О.В., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 03.09.2013 року за реєстровим №3758.

Згідно зі статтею 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок та підстави звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, передбачені ст. 366 ЦК України.

Кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі ст.370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Питання звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, регулюється ст.371 ЦК України, згідно з якою кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 15 січня 2020 року по справі № 3676231/16-ц зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу з боржника, який не має іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику або заінтересованій особі прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11 квітня 2018 року по справі № 464/2227/17.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , і ОСОБА_10 , перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що вище вже зазначалось.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 30.08.2013, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В., квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрована за ОСОБА_10 , дружиною боржника ОСОБА_14 .

Отже, вказана квартира набута у власність під час перебування ОСОБА_10 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 .

Частиною другою статті 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Крім того, відповідно до статей 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, норми статей 60, 70 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 по справі №327/504/17).

Разом з тим, в межах розгляду даного подання вказана презумпція спростована не була та не оспорювалось.

Суду не подавалось ні рішення суду в іншій справі, ні будь-які докази, які б доводили, що майно в якому визначається частка боржника, є особистим майном іншого з колишнього подружжя. За таких обставин, суд виходить із того, що частки у спільному сумісному майні колишнього подружжя є рівними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання приватного виконавця Шелінської Ю. в частині визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, що є адекватним ступенем втручання у його права та права інших осіб, а також узгоджується з положеннями національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення принципу верховенства права та обов`язковості виконання судового рішення.

Визначаючи частку боржника в спільному майні подружжя, слід виходити з рівності сторін, а тому її слід визначити як , оскільки під час розгляду подання боржником ОСОБА_6 , не було доведено іншого, а саме: частки в спільному майні подружжя є іншими.

Враховуючи також розміри витрат виконавчого провадження відповідне визначення частки є співмірним до розміру боргу, який складає 36 000 долари США, а також 3% річних у розмірі 3 354,29 грн., і не буде надмірним втручанням у мирне володіння боржником своїм майном.

Керуючись статтями 259, 260, 353, 354, 443, 446 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 60, 61, 70 Сімейного кодексу України, статтями 356, 357, 368 Цивільного кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про визначення частки майна боржника, що спільно володіє з іншими особами задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ідеальну частку нерухомого майна квартири, загальною площею 71,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http:// ms.lv.court.gov.ua

Повний текст ухвали виготовлено 09 квітня 2024 року.

Суддя Юрій БІЛОУС