Справа № 539/4857/23
Провадження № 2-п/539/9/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючого судді Овчаренко О.Л., за участю секретаря Ковтун І.О., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.01.2024 по цивільній справі №539/4857/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ: Адвокат Кузьмич Н.О. від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.01.2024 по цивільній справі №539/4857/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заява обґрунтована тим, що судові повістки про виклик до суду відповідач не отримував жодного разу, так як за адресою, зазначеною у позовній заяві, він не проживав, а проживав за іншою адресою. Згідно п.1.2 кредитного договору від 16.03.2021 строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів. Строк надання кредиту може бути продовжений у порядку та на умовах, визначених цим договором. Однак строк надання кредиту не продовжувався, будь-які домовленості між позивачем на відповідачем з цього приводу відсутні. Крім того, у п.2.2.2 договору зазначено, що товариство зобов`язане повідомити позичальника про зміну даних, зазначених у розділі 6 Договору у 3-дений термін з моменту виникнення таких змін. Аналізуючи умови договору щодо строку, на який видається кредит, порядку нарахування процентів, можна зробити висновок, що у договорі відсутні чіткі і зрозумілі для споживача умови про право кредитодавця нараховувати проценти за фактичне правомірне користування коштами після закінчення строку дії договору. Адже, у договорі чітко встановлений період користування 30 днів і визначений розмір процентів, який підлягає сплаті за правомірне користування коштами. Отже, сторони не узгодили належним чином відповідальність за прострочення грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ЦК України у виді сплати процентів за неправомірне користування кредитом. Окрім того, боржник не був повідомлений про відступлення права вимоги ні кредитором, ні фактором (позивачем), документи щодо даного кредиту новим кредитором боржнику не передавались. Про існування боргу перед позивачем ОСОБА_2 навіть не здогадувався. 25.03.2024 ухвалою суду заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків, які представник заявника усунула шляхом надання клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду. 28.03.2024 ухвалою суду ОСОБА_2 поновлено строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, прийнято до розгляду заяву про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання. Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала вимоги заяви про перегляд заочного рішення. Суду пояснила, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує факту укладення кредитного договору. При цьому, відповідач не був повідомлений належним чином про відступлення права вимоги за кредитним договором та існуванням боргу перед позивачем. Окрім того, відповідач не погоджується зі стягненням з нього відсотків у розмірі 16800 грн., які нараховані поза межами строку кредитування, оскільки сторони не узгодили належним чином відповідальність за прострочення грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ЦК України у виді сплати процентів за неправомірне користування кредитом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви про перегляд заочного рішення був повідомлений належним чином. Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та матеріали цивільної справи №539/4857/23, вислухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне. Статтею 284 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 22.01.2024 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за результатами розгляду цивільної справи №539/4857/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги були задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» заборгованість станом на 16.10.2023 за кредитним договором №7-2 від 25.01.2021 у розмірі 23188,00 грн. заборгованість за кредитом; 2388,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 25.01.2021 по 24.02.2021 (включно); 16800,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожен день прострочення за період з 25.02.2021 по 24.06.2021 (включно); судові витрати в розмірі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Частиною 1 ст. 288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не отримував повісток про виклик до суду, які повернулись за закінченням терміну зберігання. Зазначене свідчить про те, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає причини неявки відповідача в судові засідання та неподання ним відзиву поважними. З аналізу ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що скасування судового рішення є можливим за умови одночасного існування таких обставин: неявки відповідача в судове засідання та неподання ним відзиву на позовну заяву з поважних причин, та подання доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. В обґрунтування необхідності скасування заочного рішення від 22.01.2023 року по справі №539/4857/23 стороною відповідача зазначено, що у кредитному договорі відсутні чіткі і зрозумілі для споживача умови про право кредитодавця нараховувати проценти за фактичне правомірне користування коштами після закінчення строку дії договору. Сторони не узгодили належним чином відповідальність за прострочення грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ЦК України у виді сплати процентів за неправомірне користування кредитом. Окрім того, боржник не був повідомлений про відступлення права вимоги ні кредитором, ні фактором (позивачем), документи щодо даного кредиту новим кредитором боржнику не передавались. Про існування боргу перед позивачем відповідач обізнаний не був. Суд не приймає вищезазначені доводи, наведені в заяві про перегляд заочного рішення, як підстави для його перегляду, оскільки вони по своїй суті зводяться до незгоди з цим рішенням і можуть бути викладені в апеляційній скарзі. Інших обставин, які б могли бути підставою для перегляду заочного рішення по суті, в заяві про перегляд заочного рішення не зазначено. Доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, відповідачем суду не надано. Відповідно до ч.3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення. Керуючись ст.ст. 260, 261, 287 -288 ЦПК України, суд,- ПОСТАНОВИВ: Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.01.2024 по цивільній справі №539/4857/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення. Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала у повному обсязі складена та підписана 12.04.2024.

Суддя О.Л.Овчаренко