Справа № 472/1224/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Щербини О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, спрощеному позовному проваджені, в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Перший відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та припинення стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

08 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Перший відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та припинення стягнення аліментів.

В позовній заяві представник позивача адвокат Вендель О.М. зазначив, що 13.10.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 31, який заочним рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10.09.2020 року розірвано.

Від цього шлюбу позивач та відповідач мають дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судовим наказом Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10.06.2021 року (справа № 472/414/21) з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частки всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі цього Судового наказу від 10.06.2021 року постановою Веселинівського РВ ДВС Південного МРУ МЮ (м. Одеса) від 30.06.2021 року було відкрито виконавче провадження № 65930332. Після відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 нараховано заборгованість зі сплати аліментів за період з червня 2021 року по грудень 2023 року в розмірі 105 362,25 грн.

Крім того в Першому відділі ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) перебуває на примусовому виконанні Судовий наказ Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13.07.2020 року (Справа № 472/657/20) про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.06.2020 року і до досягнення дітьми повноліття, та наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з червня 2020 року по грудень 2023 року в розмірі 199569,59 грн.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.04.2022 року (справа № 472/216/21) було визначено місце проживання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біля батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Фактично з 15 лютого 2022 року син позивача ОСОБА_6 проживає зі своїм батьком та перебуває на його утриманні з цього часу.

Просить суд звільнити ОСОБА_1 від заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 65930332, відкритому на підставі Судового наказу, виданого 10.06.2021 року Веселинівським районним судом Миколаївської області у справі № 472/414/21 та припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2147,20 грн.

Представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі..

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але до суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю.

Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до наступного висновку.

За правилами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо).

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 21.07.2021 року у справі № 477/1165/20 - дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 13 жовтня 2012 року.

В шлюбі сторони мають трьох дітей: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 30 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стані Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с. 11); сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 19 жовтня 2016 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 12); та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого 11 травня 2019 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 13).

Заочним рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10 вересня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. (а.с. 9-10).

Судовим наказом Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10.06.2021 року (справа № 472/414/21) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 стягнено на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частки всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 18).

30 червня 2021 року головним державним виконавцем Веселинівського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Легкою О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 65930332) (а.с. 19).

Згідно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за позивачем ОСОБА_1 числиться заборгованість по аліментним платежам станом на 01.12.2023 за судовим наказом Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10.06.2021 № 472/414/21 у сумі 105 362,25 грн (а.с. 20).

Судовим наказом Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13.07.2020 року (справа № 472/657/20) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стягнено на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.06.2020 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 21).

27 жовтня 2020 року державним виконавцем Веселинівського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Килевник С.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 63428708) (а.с. 22).

Згідно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за відповідачем ОСОБА_2 числиться заборгованість по аліментним платежам станом на 01.12.2023 за судовим наказом Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13.07.2020 № 472/657/20 у сумі 199569,59 грн (а.с. 23).

За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18, процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності є достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Верховний Суд наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Такі висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.04.2022 року (справа № 472/216/21) було визначено місце проживання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біля батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 24-31).

Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , від 15.02.2022 року встановлено, що дитина вилучена працівниками поліції та поміщено до лікарні (а.с. 32-36). Фактично з 15 лютого 2022 року син позивача ОСОБА_6 проживає зі своїм батьком та перебуває на його утриманні з цього часу.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17.

Практика застосування статті 197 СК України залежить від обставин кожної конкретної справи, з огляду на те, що «обставина, яка має істотне значення» у розумінні частини другої статті 197 СК України, у кожному випадку має індивідуальний характер, а питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме звільнення позивача ОСОБА_1 від заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 65930332, відкритому на підставі Судового наказу, виданого 10.06.2021 року Веселинівським районним судом Миколаївської області у справі № 472/414/21, та припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 76, 79-81, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Перший відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , від заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 65930332, відкритому на підставі Судового наказу, виданого 10.06.2021 року Веселинівським районним судом Миколаївської області у справі № 472/414/21.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 в сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2024 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський