Справа № 362/1022/22
Провадження № 2/362/185/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Л.М.,
за участі: секретаря - Шмагун М.С.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідний брат позивача, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . В грудні 2019 р. братові зателефонував співмешканець відповідача та повідомив, що остання залишила сина без нагляду, зловживає алкогольними напоями та сином не займається. ОСОБА_6 одразу поїхав до м. Біла Церква Київської області, де на той час проживала відповідач із ОСОБА_7 , та забрав сина до себе. Фактично з того часу відповідач жодної уваги сину не приділяла, повністю ухилившись від виконання своїх батьківських обов`язків, з дитиною не зустрічалася та коштів на утримання сина не надавала.
12.05.2020 р. брат потрапив у ДТП та помер на місці від отриманих ушкоджень. ОСОБА_7 залишився без батьківського піклування, тому вона звернулася до Васильківської районної державної адміністрації Київської області із заявою про тимчасове влаштування дитини у свою родину, оскільки відповідач так і не з`явилася і жодної участі у житті дитини не приймала.
Таким чином, ОСОБА_4 , рідний племінник позивача, знаходиться під її опікою, на її утриманні та проживає разом з нею.
21.12.2020 р. Васильківська районна державна адміністрація Київської області надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наслідками розгляду заяви позивачки та доданих до неї документів.
За таких обставин, позивач просив позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.
В судовому засіданні позивач позов підтримала та показала, що одружена, має повнолітню доньку та двоє онуків. Відповідачка є її невісткою. В кінці 2019 р. вона, позивач, приїхала до мами. Її рідний брат вже був розлучений та приїхав у відрядження до мами. Тоді ж дзвонив співмешканець відповідачки і попросив, щоб забрали дитину. Потім дзвонили з соціальної служби, щоб забрали дитину. Позивач з братом викликали поліцію і соціальну службу та поїхали забирати дитину. В приміщенні був безлад, пляшки з-під алкоголю лежали під подушкою у дитини. Мати дитини не опікувалась нею зовсім. Васильківська соціальна служба влаштувала хлопчика до матері позивачки. Дитина жила з матір`ю позивача та своїм батьком (братом позивача). Потім брат загинув в ДТП, а мама померла від ковіду. Зараз дитина вчиться в школі, здорова, ходить до репетиторів. Чоловік позивачки не заперечує, щоб дитина жила з нею, хоча чоловік разом з позивачкою не проживає. Донька і онуки вважають хлопчика своїм рідним. Позивачка любить хлопчика і також є йому хрещеною матір`ю. Невістка 20 років не приїздила до своєї матері та 15 років не спілкувалась з ними також. Невістка знає, де знаходиться її син, проте не приїздить, дитину не розшукує та не відвідує. Вони розшукували матір дитини, проте не знайшли. Також позивачка не заперечувала щодо постановлення заочного рішення.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, вказавши, що навіть коли відповідачка проживала з дитиною, то належним чином про неї не дбала. Дитиною опікувалась лише рідна тітка (позивач).
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Оскільки, відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Представник третьої особи - служби у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради Київської області в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечила щодо задоволення позову в повному обсязі.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, заслухавши позивача, представника позивача, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , батько дитини, є рідними братом та сестрою, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 .
Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.
ОСОБА_5 , батько дитини, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 .
Наказом начальника Служби у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області від 14.08.2020 р. № 108 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, як залишеного без батьківського піклування.
Наказом начальника Служби у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області від 14.08.2020 р. № 109 ОСОБА_4 , тимчасово влаштовано в сім`ю позивача за адресою: АДРЕСА_1 .
04.09.2020 р. позивач звернулася до Васильківського ВП ГУ НП в Київській області з заявою про те, що я втратила зв`язок із невісткою ОСОБА_3 , відповідачем по справі. За результатами розгляду заяви 25.09.2020 р. Васильківським ВП ГУ НП в Київській області було надано висновок про закінчення перевірки по заяві.
21.12.2020 р. Васильківська районна державна адміністрація Київської області надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно відповіді Дослідницької ЗОШ І-ІІІ ступенів Васильківського району Київської області № 01/29/457 від 29.01.2021 р. на адвокатський запит від 20.01.2020 р. вбачається, що ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , успіхами сина у навчанні не цікавиться, жодного разу не відвідувала батьківські збори та участі у інших шкільних заходах не приймає, ОСОБА_4 був влаштований на навчання до школи за заявою покійного батька, опікою дитини займається ОСОБА_1 .
Згідно відповіді КНП Васильківської районної ради «Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Дослідницька амбулаторія загальної практики сімейної медицини від 29.01.2021 р. на адвокатський запит вбачається, що ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом здоров`я дитини не цікавиться, за медичною допомогою для дитини за час його знаходження на обліку в Дослідницькій АЗПСМ не зверталася, здоров`ям дитини опікується тітка, ОСОБА_1 .
Відповідно до відповіді Борівського академічного ліцею Фастівської міської ради Київської області від 17.12.2021 р. №197, ОСОБА_8 є учнем 6-Б класу Борівського академічного ліцею Фастівської міської ради з 01.09.2021 р. Мати ОСОБА_9 успіхами сина не цікавиться, батьківські збори не відвідувала, тітка - опікун, ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню ОСОБА_7 , постійно цікавиться його навчанням та поведінкою, забезпечує його всіма приладдями для навчання, підтримує контакт з класним керівником.
Згідно відповіді КНП Васильківської районної ради «Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Дослідницька амбулаторія загальної практики сімейної медицини від 25.08.2020 р. вбачається, що дитина ОСОБА_4 здоровий, доглянутий, веде активний, здоровий спосіб життя. Стан дитини задовільний, обстеження благополучне. Спілкування тітки, ОСОБА_1 , та догляд за хлопчиком, станом його здоров`я задовольняє.
Зокрема, згідно відповіді Білоцерківського навчально-виховного об`єднання «Звитяга» від 11.03.2021 р. № 27 на адвокатський запит від 25.02.2021 р. вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчався в закладі в 3-4 класах з 25.01.2019 р. по 28.12.2019 р. ОСОБА_3 , мати ОСОБА_7 , не приділяла достатньої уваги навчанню та вихованню дитини. За час навчання дитини в школі вона тільки один раз була присутня на батьківських зборах. Успіхами сина у навчанні не цікавилася, в навчальний заклад не приходила, дуже рідко спілкувалася з вчителями по телефону. Позашкільні і позакласні заходи не відвідувала, посилаючись на дуже велику зайнятість. Після чергової відсутності ОСОБА_3 вдома протягом трьох днів, її співмешканець зателефонував біологічному батькові ОСОБА_7 , який забрав особову справу дитини і перевів на навчання до смт. Дослідницьке Васильківського району Київської області.
Як вбачається з заяви на ім`я начальника служби у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації від 14.08.2020 р., дитина ОСОБА_4 бажає проживати в сім`ї своєї тітки ОСОБА_1 , там, де він проживає на момент складення заяви.
Дитина ОСОБА_4 у навчальному закладі Дослідницькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Київської області характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою класного керівника та директора школи.
ОСОБА_1 , тітка дитини, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується довідками-характеристиками від 07.08.2020 р. № 189/02-08, від 07.08.2020 р. Має у власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дослідницької селищної ради.
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає з малолітньою дитиною ОСОБА_4 , яким вона опікується, а також з мамою ОСОБА_10 . Проживають в трьохкімнатній квартирі з площею 56 кв.м з усіма зручностями.
15.08.2022 р. рішенням №102/10 виконавчого комітету Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов потенційного опікуна, піклувальника встановлено, що на підставі заяви гр. ОСОБА_1 щодо призначення її (опікуном, піклувальником) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено наступне. Житло розташоване на 3 поверсі 5-ти поверхового будинку, складається з 2 кімнат, газифіковане, електрифіковане, з холодною і гарячою водою, з санузлом. Кімнати просторі, світлі. ОСОБА_8 має окрему кімнату, мебльовану, з індивідуальним місцем для навчання, оснащеним персональним комп`ютером. Санітарно-гігієнічні умови хороші. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено всі відповідні умови. За зазначеною адресою не зареєстровані, але фактично проживають. ОСОБА_8 є племінником ОСОБА_1 .
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що позивач є її сусідкою, а дитина ОСОБА_4 - є племінником позивача та останніх 3 роки проживає з нею. Спочатку дитина проживала з батьком та бабусею, поки вони не померли. Мати дитини не приїжджала до сина, нічого не надавала, лише одного разу приїздила до свекрухи, коли та вже померла. Їй повідомили, що її дитину забрала ОСОБА_12 , проте вона сіла в маршрутку і кудись поїхала та вже не поверталась. Останній раз матір дитини бачили в стані алкогольного сп`яніння на базарі в м. Біла Церква Київської області. Дитині 13 років, він ходить до шкоди, доглянутий, забезпечений всім необхідним. Піклується про дитину позивачка.
Згідно з ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
В силу положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підкреслював, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Верховний Суд наголосив, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
11.07.2017 р. Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.
У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 р. Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).
Приймаючи рішення про позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав, суд виходить з того, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ОСОБА_3 свідомо нехтує виконанням батьківських обов`язків, з дитиною не спілкується, вихованням не займається, про його добробут не дбає, не цікавиться його здоров`ям та життям. Все це свідчить про повну байдужість відповідача до долі свого сина. Поважні причини невиконання батьківських обов`язків відповідачем судом не встановлені.
Відповідач доказів належного виконання батьківських обов`язків не надав.
За даних обставин суд не вбачає іншого шляху забезпечення інтересів дитини, окрім як розірвання сімейних зв`язків з матір`ю.
Суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
В силу ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо.
Позбавлення батьківських прав, не позбавляє відповідача від обов`язку щодо утримання дитини. Оскільки відповідач добровільно кошти на утримання сина не надає, з нього мають бути присуджені аліменти на дитину в розмірі, що є достатнім для забезпечення його гармонійного розвитку.
Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову (17.02.2022 р.) і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно з ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
Враховуючи те, що позивачем сплачений судовий збір у розмірі 992,40 коп. за одну вимогу немайнового характеру, то з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір та стягнути в дохід держави за вимогою немайнового характеру про позбавлення батьківських прав в розмірі 992,40 грн. Розмір судового збору визначається судом, виходячи із ставок судового збору, що діяли на момент звернення до суду з позовною заявою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150,155,164,166,167,180-184 СК України, ст.ст. 2,19,81,141,263,265,280-289,430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісяця, починаючи з 17.02.2022 р. і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору за вимогою немайнового характеру про позбавлення батьківських прав в розмірі 992,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в дохід держави за вимогою немайнового характеру про стягнення аліментів в розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Кравченко Л.М.