Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бедьо В.І.,

за участі секретаря судових засідань Молдован Д.С.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

22 липня 2006 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали шлюб, про що 22 липня 2006 року виконком Яроцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис №07 та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 .

У даному шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво пор народження серії НОМЕР_2 та народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

На даний час шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем фактично не існують. З відповідачем шлюбні відносини не підтримує, спільного господарства не ведуть. Втратили почуття любові один до одного, що призвело до розпаду сім`ї. Відносини не складаються, постійно виникають розбіжності, сварки, стреси.

З кожним намаганням дійти до спільного рішення, така розмова закінчувалась скандалом і психологічним тиском з боку відповідача на позивачку. Майже два роки позивач проживає в окремій кімнаті від відповідача, всі намагання зберегти шлюб виявились марними. Постійні непорозуміння негативно впливають на дітей, та інших членів родини. Рішення про розірвання шлюбу є остаточним. У відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Продовження таких шлюбних відносин суперечить інтересам.

Спір стосовно поділу майна, грошової компенсації, участі в утриманні та вихованні сина, місця проживання сина, між подружжям відсутній. і Примирення між подружжям для подальшого продовження фактично притінених шлюбних відносин є неможливим, як і неможливим є подальше спільне проживання і збереження шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечило б взаємним інтересам, моральним і світоглядним поглядам.

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підставах.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

22 липня 2006 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали шлюб, про що 22 липня 2006 року виконком Яроцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис №07 та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 .

У даному шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво пор народження серії НОМЕР_2 та народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

На даний час шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем фактично не існують. З відповідачем шлюбні відносини не підтримує, спільного господарства не ведуть. Втратили почуття любові один до одного, що призвело до розпаду сім`ї. Відносини не складаються, постійно виникають розбіжності, сварки, стреси.

З кожним намаганням дійти до спільного рішення, така розмова закінчувалась скандалом і психологічним тиском з боку відповідача на позивачку. Майже два роки позивач проживає в окремій кімнаті від відповідача, всі намагання зберегти шлюб виявились марними. Постійні непорозуміння негативно впливають на дітей, та інших членів родини. Рішення про розірвання шлюбу є остаточним. У відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Продовження таких шлюбних відносин суперечить інтересам.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено , що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено , що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу - є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 Цивільно-процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином суд вважає, що сім`я сторін розпалась, та поновити її на теперішній час не має можливості.

Судові витрати.

Позивачем при подачі позову було сплачено 859,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 197-200, 223, 133, 141-143, 247, 259-268 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 105, 110, 112, 113, 114, 115. Сімейного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Шлюб, укладений 22 липня 2006 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали шлюб, про що 22 липня 2006 року виконком Яроцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис №07 та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

Міськрайонного суду В.І.Бедьо