Справа № 522/953/23
Провадження № 2/522/487/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з цим позовом, по якому просить:визначити ій додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивує вимоги тим, що ії мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона мешкає в США та весь цей час не могла додзвонитися до матері, турбувалася, стан її здоров?я погіршувався, після звістки про смерть матері вона знов опинилася у лікарні. Вона є інвалідом, тому має право на обов`язкову частку у спадковій масі. Введення в світі карантину, встановленого для запобігання поширенню коронавірусної хвороби та початок повномасштабного вторгнення росії на територію України є підставою для поважності причин пропуску строку.

10.02.2023 від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Т.А. до суду надійшла копія спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Яка заведена 23.03.2019 року за заявою ОСОБА_2 .

Представник позивачки підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача заперечував проти позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що Спадкодавець - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В зв?язку з наявністю заповіту на ім`я ОСОБА_2 , вона звернулася у встановлений законом шестимісячний строк до приватного нотаріуса ОМНО Дімітрової Т.А. с заявою про прийняття спадщини за заповітом.

У встановлений законом строк інші спадкоємці померлої с заявами про прийняття спадщини не звертались.

7 серпня 2019 року приватним нотаріусом ОМНО Дімітровою Т.А. на ім`я відповідача видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстровий номер 1271, на підставі якого відповідач отримала у спадок квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки № 318283729 від 21.12.2022.

Позивач зазначає, що про смерть своєї матері ОСОБА_4 дізналася на початку серпня 2019 року.

Отже, строк подання заяви про прийняття спадщини сплив ще 6 серпня 2019 року.

Заява про прийняття спадщини за законом щодо майна померлої ОСОБА_3 була отримана приватним нотаріусом ОМНО Дімітровою Т.А. 15.12.2022 року засобами поштового зв?язку. Дійсність підпису заявника засвідчено нотаріусом штату Мічіган, США 18.08.2022 р.

Таким чином, на час звернення з заявою про прийняття спадщини, позивач пропустив строк на її прийняття на 3 роки та 4 місяця.

В обгрунтування підстав поважності пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, позивач посилається на наступні доводи:

Захворювання, а саме перенесення у 2007 році інсульту, внаслідок чого вона обмежена у рухах, наявність у неї загальних захворювань високого тиску та цукрового діабету, в зв?язку з чим вона потребує особливого догляду та заборону подорожувати літаком протягом тривалого часу.

Суд не приймає до уваги доводи , незважаючи на наявність обмеженості рухів, пані ОСОБА_4 знаходиться в повній свідомості та ясності мислення, що дозволяє їй вчиняти дії, направлені на захист своїх прав, а також прав інших осіб.

Так, 22 лютого 2018 року ОСОБА_5 була видана нотаріально посвідчена довіреність на ім`я її колишнього чоловіка ОСОБА_6 , якою вона передала йому права на вирішення будь-яких питань, пов`язаних з опікою своєї матері померлої ОСОБА_3 . Зазначена довіреність була засвідчена нотаріально, тобто її ясність ума та свідомість дій були перевірені нотаріусом при засвідчені довіреності.

Сам по собі факт її інвалідності надавав би їй право на отримання обов`язкової долі у спадщині в разі дотримання строків звернення с заявою з цього приводу до нотаріуса.

В контексті ж заявлених позовних вимог, факт її захворювання сам по собі не може бути підставою для надання їй додаткового строку для прийняття спадщину, враховуючі тривалість пропущення строку, а саме 3 роки та 4 місяця.

Суд не приймає до уваги доводи, викладені в позовній заяві про те, що «позивач весь цей час не могла дозвонитися, турбувалася, стан її здоров`я погіршувався, після звістки про смерть матері вона знов опинилася у лікарні» не можуть бути розцінені як поважні причини пропуску строку на прийняття спадщини. Належного та допустимого доказу стану здоров`я позивача (погіршення) саме в період від дня відкриття спадщини до спливу строку на подання заяви про її прийняття, а саме до 6 серпня 2019 року, матеріали справи не містять.

Введення в світі карантину, встановленого для запобігання поширенню коронавірусної хвороби та початок повномасштабного вторгнення росії на територію України.

Всесвітньою організацією охорони здоров?я коронавірусна інфекція була визнана пандемією 11 березня 2020 року. В Україні карантин був запроваджений згідно з Постановою Кабміну України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 р. № 211 з 12 березня 2020 року. Повномасштабне вторгнення на територію України почалося 24 лютого 2022 року.

Строк на подання позивачем заяви про прийняття спадщини сплив ще 6 серпня 2019 року, тому посилання на ці події не є поважними причинами.

Окрім того, як в період дії карантину, так і під час оголошеного воєнного стану, відправлення правосуддя в Україні не зупинялося. Нотаріуси теж продовжували та продовжують надавати нотаріальні послуги.

Позивачем не надані докази, що мало місце непереборні події, які не надавали можливість позивачу оформити та надіслати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Окрім того, позивач не був позбавлений можливості звернутися із відповідною заявою до консульської установи України в країні місця постійного проживання позивача або направити заяву поштовим зв`язком.

Більш того, позивач мав можливість надіслати заяву про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку, навіть без засвідчення справжності підпису

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, відповідно до пункту 3.5, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним способом (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Згідно з підпунктами 3.11.3, 3.11.6 пункту 3.11 глави 3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2004 року за № 1649/10248, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто консулу. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається консулом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним способом, або прибути особисто до консула.

Отже, позивач не був позбавлений можливості звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до консульської установи України в іноземній країні, яка виконує консульські функції, або подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового зв`язку, що узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21).

Медичні документи та інші матеріали, додані до позовної заяви в якості доказів наявності підстав для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не спростовують можливості своєчасно звернутися із відповідною заявою особисто або через засоби поштового зв`язку до Консульства України чи до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Доказів, які б свідчили про наявність перешкод для подання такої заяви, обставин, що створювали об`єктивні та непереборні труднощі для позивача щодо подання такої заяви матеріали справи не містять.

Отже, позивачем не доведено, що пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини відбувся з поважних причин.

Безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а саме відповідача по справі.

Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19)

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17

Згідно усталеної практики Верховного Суду, у разі, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи спори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди мають враховувати, що прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини потрібними є волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Підставою для визначення судом додаткового строку для подання заяви є виключно наявність поважних причин, тобто таких, які безумовно унеможливлювали вчинення особою дій по прийняттю спадщини. Такі причини та обставини мають існувати об`єктивно, тобто незалежно від особистих уявлень спадкоємця чи сприйняття ним певних фактів. Встановлений законом шестимісячний строк є цілком розумним та достатнім для вчинення спадкоємцем юридично значимих дій щодо прийняття спадщини, а тому причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення дій щодо прийняття спадщини, мають існувати протягом усього цього строку, або принаймні його істотної частини з такими наслідками, щоб протягом решти строку спадкоємець об`єктивно не мав змоги реалізувати своє право на прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна першорядно стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню цієї заяви у встановлений законом строк , тому у задоволені позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 353, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 12.04.2024.

Суддя Р.Д. Абухін

02.04.24