ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/194/24 Справа № 932/1967/22 Суддя у 1-й інстанції - Овчиннікова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Халаджи О.В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про зобов`язання надати послуги з розподілу електроенергії до електромережі зі встановленням засобу вимірювання електроенергії та відкриттям особового рахунку, стягнення матеріальної та моральної шкоди (суддя першої інстанції Овчиннікова О.С., повний текст рішення складено 19 травня 2023 року),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про зобов`язання надати послуги з розподілу електроенергії до електромережі зі встановленням засобу вимірювання електроенергії та відкриттям особового рахунку, стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив зобов`язати відповідача надати послуги з розподілу електроенергії до електромережі позивача зі встановлення засобу вимірювання електроенергії та відкриттям особового рахунку, зобов`язати відповідача зазначити відомості про засіб вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті споживача за зазначеною адресою, зобов`язати відповідача підключити сонячну електростанцію генеруючу установку приватного домогосподарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , до електромереж оператора системи розподілу у відповідності до Постанови НКРЕКП від 27.02.2014 року № 170 та заяви-повідомлення від 16.04.2021 року; зобов`язати ДТЕК надати дозволену потужність 30 Квт на квартиру АДРЕСА_2 , згідно заяви про зменшення дозволеної потужності за зазначеною адресою; стягнути з відповідача грошову компенсацію за порушення строків приєднання до електромереж у сумі 50000 гривень та спричинену моральну шкоду у розмірі 100000 гривень.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про зобов`язання надати послуги з розподілу електроенергії до електромережі зі встановленням засобу вимірювання електроенергії та відкриттям особового рахунку, стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Зобов`язано Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» надати замовнику ОСОБА_1 проект договору про тимчасове приєднання електроустановок до електричних мереж, а також проект технічних умов на тимчасове приєднання та орієнтовний розрахунок вартості приєднання об`єкта нерухомості житлової квартири АДРЕСА_2 .

Зобов`язано Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» розглянути заяву-повідомлення ОСОБА_1 від 16.04.2021 року за вхідним № 101042019 про приєднання електроустановки певної потужності сонячної станції 30 Квт, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , до електромереж оператора системи розподілу.

Стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду в розмірі 3 000 гривень.

Стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» судовий збір на користь держави в сумі 80 гривень 52 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Із вказаним рішенням суду не погодилась представник ДТЕК «Дніпровські електромережі» Горбатова Т.Л., та подала апеляційну скаргу, вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Мотивує скаргу тим, що квартира АДРЕСА_3 є частиною об`єкту будівництва виробничо-адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , як об`єкту містобудування, і не має самостійної прив`язки та координат розміщення на земельній ділянці.

Вказує, що замовником не додані відповідно до вимог п.8 підпункту 4 Тимчасового Порядку лист суб`єкта господарювання про згоду приєднати електроустановки замовника до власних електричних мереж у рахунок тимчасового зменшення величини договірної потужності споживання за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії та технічні вимог та/або вихідні дані, отримані від суб`єкта господарювання.

Наголошує на тому, що суд першої інстанції не врахував, що від замовника не надходила заява на збільшення потужності по «виробничо-адміністивній будівлі». У нього є дозвільна потужність по «виробничо-адміністративній будівлі», якої достатньо для розподілення для квартири АДРЕСА_3 .

Зазначає, що приєднання електроустановок квартир або вбудованих приміщень, які є частиною внутрішнього об`єкта будівлі, здійснюється шляхом приєднання будинку/будівлі в цілому із подальшою передачею замовленої потужності на електроустановку замовника, що є частиною об`єкта архітектури.

Вказує на те, що на час дії воєнного стану відповідачем розглядаються тільки заяви на тимчасове приєднання, оформлені у відповідності до Порядку тимчасового приєднання електроустановок до системи розподілу у період дії в Україні воєнного стану.

Також відповідач не погоджується зі стягненням з нього моральної шкоди.

ОСОБА_2 просила рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що до правовідносин між ним і АТ «ДТЕК Дніпропетровські електромережі» мають застосовуватись нормативно-правові акти, чинні станом на дату мого письмового звернення до відповідача 07.12.2020 р. Посилання на воєнний стан чи на нормативно - правові акти, які набрали чинності після 07.12.2020 р. є безпідставним, саме тому я вважаю що згідно закону договір з розподілу між мною і Відповідачем фактично укладений з дати отримання ним заяви на приєднання, а договір з ПУП з відповідною ставкою зеленого тарифу повинен вважатись укладеним з дати отримання Відповідачем Заяви повідомлення про введення його сонячної станції 30квт в експлуатацію. Прошу критично у тому числі з урахуванням ліцензійної угоди між Відповідачем і НКРЄКП оцінити посилання відповідачем на норми Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», Державні будівельні норми тощо щодо невідповідності мого житла якимсь нормам, як підстави відмови у наданні послуги з розподілу (передачі) електричної енергії до квартири, підключити квартиру до електромережі з виконанням відповідних будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт, відкрити особовий рахунок, надати технічні умови, паспорт точки розподілу тощо, у відповідності до дати отримання Відповідачем моєї заяви повідомлення про введення в експлуатацію сонячної станції і дати отримання заяви на приєднання.

ОСОБА_1 просив оскаржуване рішення залишити без змін.

У судовому засіданні представник ДТЕК «Дніпровські електромережі» Горбатова Т.Л. доводи своєї апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_1 у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.02.2021 року до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надійшла заява позивача ОСОБА_1 про приєднання електроустановки певної потужності № 101011680 по об`єкту квартира АДРЕСА_2 разом з копіями документів.

Відповідачем листом з роз`ясненнями від 03.02.2021 року позивача повідомлено про необхідність надання заяви у відповідності до вимог п. 4.1.40 КСР та Закону України «Про архітектурну діяльність».

03.03.2021 року ОСОБА_1 надіслав електронною поштою копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.09.2017 року на об`єкт «виробничо-адміністративна будівля» за адресою: АДРЕСА_5 . 05.03.2021 року АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надано відповідь з додатковим роз`ясненнями № 9122/1001.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить два об`єкти нерухомості: виробничо-адміністративна будівля площею 1180 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 , та квартира, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 39.3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім цього, в витязі зазначено, що відносно квартири наявний висновок про технічну можливість виділу об`єкта нерухомого майна від 20.09.2017 року, декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія номер ДП 98 , видавник Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області.

Виходячи зі змісту Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.06.2020 року на квартиру АДРЕСА_2 проведено реконструкцію в частині виділу об`єкту нерухомого майна житлової квартири, та отримана декларація про готовність об`єкту до експлуатації, серія та номер ДП98.

05.03.2021 року відповідач за вих. № 9122/1001 відповідач надав відповідь щодо необхідності звернення позивачу до ЦОК за місцем розташування електроустановки та надати по черзі звернення щодо направлення робочого проекту для розгляду та погодження у зв`язку з проведеними змінами по виробничо-адміністративній будівлі з доданим до звернення робочим проектом; отримання рекомендацій щодо встановлення окремого вузла обліку у зв`язку з проведеними змінами по виробничо-адміністративній будівлі; плати за монтаж (демонтаж) додаткових елементів мережі. ОСР зазначає про відсутність підстав у виконанні приєднання саме квартири АДРЕСА_3 , тому що на зазначену квартиру є технічна можливість для передачі у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж.

16.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою № 101042019 про приєднання електроустановки певної потужності об`єкту «виробничо-адміністративна будівля» за адресою: АДРЕСА_5 . Однак в даній заяві про приєднання міститься також вказівка на приєднання квартири АДРЕСА_2 та містяться відомості щодо встановленої потужності генеруючих установок приватних господарств сонячної станції 30 Квт.

20.04.2021 року за вих. № 16203/1001 відповідач надав відповідь ОСОБА_1 , що з приводу приєднання квартири АДРЕСА_2 , позивачу надавалися відповіді від 05.03.2021 року та від 03.02.2021 року. ОСР зазначає, що на об`єкт «виробничо-адміністративна будівля» є технічна можливість для передачі (прийняття) у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж системи передачі або системи розподілу (у тому числі, новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

10.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вкотре з заявою щодо укладання договору споживачів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії окремо за об`єктом квартира. До заяви долучив лист про зменшення величини дозволеної потужності для квартир; заяву-приєднання (додаток 1 до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

14.01.2022 року за вих.№1275/1001 відповідач надав відповідь, в якій роз`яснив необхідність надання погодженої проектної документації в частині розрахункового засобу обліку та в частині розподілу потужності до Дніпровського міського центру обслуговування клієнтів за адресою: вул. Князя Ярослава Мудрого, 40, в м. Дніпро.

26.01.2022 року ОСОБА_1 разом з заявою подав відповідачеві робочий проект № 190 122 «Реконструкція внутрішнього електропостачання квартири АДРЕСА_2 , який виконаний сертифікованим спеціалістом - проектувальником ОСОБА_3 .

Однак 24.02.2022 року відповідач відмовив у погодженні проекту № 190122 з тих підстав, що проект не містить дані відповідно до п.2.6 ТУ АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» щодо необхідних вимог до влаштування вузла комерційного обліку та конкретні технічні вимоги до обліку електроенергії, вказані в Додатку № 1 до них « Щодо рекомендацій по організації розрахункового обліку електроенергії». Також зазначено, що наданий Робочий проект розроблений без урахування типових технічних рекомендацій, проектних рішень, типових проектів щодо встановлення та влаштування вузлів обліку, розроблених та оприлюднених на веб-сайті АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі». Внаслідок чого обраний тип лічильника АСЕ 6000 не відповідає технічним рекомендаціям.

Окрім того, з листа-відповіді НКРЕКП від 22.11.2022 року № 15115/17.1.4/7-22 судом встановлено, що ОСОБА_1 06.10.2022 року за вх.122242 ще раз звертався до відповідача АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з заявою про приєднання електроустановки замовника до електричних мереж.

І знову отримав відмову від 11.10.2022 року щодо видачі технічних умов та договору про приєднання електроустановок до електричних мереж в зв`язку з тим, що його об`єкт входить до складу єдиної архітектурної споруди (виробничо-адміністративна будівля).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що Порядком тимчасового приєднання електроустановок до системи розподілу у період дії в Україні воєнного стану не передбачена особливість приєднання приміщень (квартири), які є частиною внутрішнього об`єкта будівлі, а тому в діях відповідача вбачаються ознаки порушення вимог підпункту 1 частини 3 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» в частині недотримання оператором системи розподілу дотримання інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, а саме, положень пункту 10 Порядку в частині не надання замовнику проекту договору про тимчасове приєднання, а також проект технічних умов на тимчасове приєднання.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом вказаної норми, застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, та характеру його порушення, невизнання або оспорення.

За приписами частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) установлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених статтею 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Підпунктом 26 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 27 грудня 2017 року № 1470 передбачено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог: надавати послуги з приєднання електроустановки замовника до системи розподілу електричної енергії з урахуванням положень статті 21 Закону України «Про ринок електричної енергії» за умови дотримання замовником вимог кодексу систем розподілу. Розраховувати плату за приєднання до електричних мереж оператора системи розподілу на підставі методики (порядку) формування плати за приєднання до системи передачі та системи розподілу, затвердженої НКРЕКП.

Відповідно до пунктів 3-5 статті 21 Закону України від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі Закон № 2019-VIII) послуга з приєднання електроустановок замовника до системи передачі та системи розподілу є платною послугою та надається оператором системи передачі або оператором системи розподілу відповідно до договору про приєднання. Порядок приєднання до електричних мереж оператора системи передачі та операторів систем розподілу визначається кодексом системи передачі та кодексом систем розподілу і має бути прозорим, забезпечувати ефективне та недискримінаційне приєднання до системи передачі та систем розподілу. Порядок приєднання має визначати, у тому числі, процедурні питання, умови приєднання, типові форми договорів про приєднання. Кодексом системи розподілу визначаються умови приєднання електроустановок замовників до електричних мереж власників, які не є операторами системи розподілу. Оператор системи розподілу надає послугу із стандартного приєднання відповідно до умов договору про приєднання, а саме готує технічне завдання на проектування, забезпечує розроблення та узгодження з іншими заінтересованими сторонами проектної документації на будівництво, реконструкцію та/або технічне переоснащення електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (до точки приєднання електроустановок замовника), здійснює заходи щодо відведення земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики, забезпечує виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також здійснює первинне підключення об`єкта замовника у строки, визначені кодексом системи розподілу.

Пунктом 15 вказаної статті передбачено, що строк надання оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу послуги з приєднання електроустановок замовника до електричних мереж не має перевищувати нормативні строки проектування та будівництва без урахування строку, необхідного для розроблення та узгодження замовником проектної документації (у випадках, передбачених частинами шостою та сьомою цієї статті) та для здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики.

За змістом пункту 4.1.1. розділу ІV Кодексу передбачено, що цей розділ регулює відносини, які виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників до електричних мереж та під час зміни технічних параметрів електроустановок замовників.

Пунктом 4.1.2. Кодексу передбачено, що оператор системи розподілу (надалі - ОСР) не має права відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог цього розділу. Вказана норма кореспондується з положеннями пункту 1 статті 21 Закону № 2019-VIII.

Послуга зі стандартного приєднання надається на підставі договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, що укладається за типовою формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу (далі договір про стандартне приєднання).

Пунктом 4.2.1. Кодексу передбачено, що ОСР надає послугу зі стандартного приєднання відповідно до умов договору про стандартне приєднання.

В пункті 4.2.2. Кодексу зазначено, що послуга зі стандартного приєднання передбачає виконання комплексу робіт, а саме: розроблення технічних умов, включаючи вимоги щодо влаштування вузла комерційного обліку; підготовку технічного завдання на проектування; розроблення та узгодження з іншими заінтересованими сторонами проектної документації на будівництво, реконструкцію та/або технічне переоснащення електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (до точки приєднання електроустановок замовника); здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики; перевірка та погодження ОСР проектної документації замовника на відповідність вимогам технічних умов у частині вибору параметрів електричного обладнання на станційному об`єкті (трансформаторна підстанція) замовника та узгодження електричних мереж замовника із електричними мережами ОСР на напрузі приєднання 6 кВ та вище; виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт. Послуга зі стандартного приєднання не включає послугу з влаштування комерційного обліку електричної енергії.

Відповідно до пункту 4.2.3. Кодексу процедура надання послуги стандартного приєднання передбачає: надання замовником ОСР заяви про приєднання та необхідних документів, визначених у пункті 4.4.2 глави 4.4 цього розділу; визначення типу приєднання залежно від відстані та величини потужності. Відстань визначається по прямій лінії від точки приєднання електроустановок замовника до найближчої точки в існуючих (діючих) електричних мережах (повітряна лінія, трансформаторна підстанція або розподільний пункт), що збігається зі ступенем напруги в точці приєднання. За величину потужності приймається загальна величина потужності електроустановок замовника разом з існуючою дозволеною потужністю. У разі недосягнення згоди щодо визначення типу приєднання сторони, у тому числі разом з представниками центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, мають на місцевості спільно провести необхідні вимірювання, на підставі яких остаточно визначається тип приєднання; підготовку і видачу замовнику проекту договору про стандартне приєднання, підписаного ОСР, та технічних умов, що є невід`ємним додатком до такого договору, підписання замовником договору про приєднання; реєстрацію ОСР підписаного двома сторонами договору про приєднання; оплату замовником вартості приєднання відповідно до умов договору про приєднання; підготовку ОСР проекту зовнішнього електрозабезпечення; подання замовником розробленої ним проектної документації на погодження ОСР щодо її відповідності вимогам технічних умов у частині вибору параметрів електричного обладнання на станційному об`єкті (трансформаторна підстанція) замовника та узгодження технічних параметрів електричних мереж замовника із технічними параметрами електричних мереж ОСР на напрузі приєднання 6 кВ та вище; виконання ОСР будівельних робіт в електричних мережах від точки забезпечення потужності до точки приєднання електроустановок замовника; подання ОСР робочої напруги в точку приєднання електроустановок замовника (на контактні з`єднання електричних мереж (межа балансової належності)); підписання акта надання послуги з приєднання сторонами договору; улаштування вузла (вузлів) вимірювання, що виконує ОСР або незалежний постачальник послуги комерційного обліку за вибором замовника, що надається на договірних засадах відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, НКРЕКП постановою від 26 березня 2022 року № 352 затвердила Порядок тимчасового приєднання електроустановок до системи розподілу у період дії в Україні воєнного стану (далі Порядок), а також зупинила дію розділу IV Кодексу систем розподілу та Методики (порядку) формування плати за приєднання до системи передачі та системи розподілу.

З дати прийняття Порядку (26 березня 2022 року) до прийняття НКРЕКП відповідного рішення про скасування постанови оператори систем розподілу (далі ОСР) послуги з приєднання надають виключно на тимчасовій основі згідно з вимогами Порядку та виключно для електроустановок призначених для споживання електричної енергії.

Суд звертає увагу, що ОСР не має права відмовити в тимчасовому приєднанні електроустановок замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог Порядку.

На сьогодні Порядком не передбачено типи приєднання - стандартне та нестандартне. Послуги з тимчасового приєднання електроустановок до електричних мереж надаються за єдиною процедурою, визначеною Порядком. Крім того, пунктом 10 Порядку визначено категорії замовників, яким послуга з тимчасового приєднання до електричних мереж надається безоплатно.

Послуга з тимчасового приєднання передбачає такі етапи:

1. Звернення замовника до ОСР за місцем розташування його електроустановок із заявою про тимчасове приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до Порядку та надання переліку документів, визначених у пункті 8 Порядку;

2. Видача ОСР не пізніше ніж на п`ятий календарний день з дати реєстрації заяви про тимчасове приєднання та всіх необхідних документів проєкту договору тимчасового приєднання, технічних умов та орієнтовного розрахунку вартості приєднання.

Як було встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.06.2020 року на квартиру АДРЕСА_2 проведено реконструкцію в частині виділу об`єкту нерухомого майна житлової квартири, та отримана декларація про готовність об`єкту до експлуатації, серія та номер ДП98.

Також х матеріалів справи вбачається, що позивач починаючи з 2021 року неодноразово звертався до позивача, щодо приєднання його до електроустановки певної потужності.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, НКРЕКП постановою від 26 березня 2022 року № 352 затвердила Порядок тимчасового приєднання електроустановок до системи розподілу у період дії в Україні воєнного стану (далі Порядок), а також зупинила дію розділу IV Кодексу систем розподілу та Методики (порядку) формування плати за приєднання до системи передачі та системи розподілу.

З дати прийняття Порядку (26 березня 2022 року) до прийняття НКРЕКП відповідного рішення про скасування постанови оператори систем розподілу (далі ОСР) послуги з приєднання надають виключно на тимчасовій основі згідно з вимогами Порядку та виключно для електроустановок призначених для споживання електричної енергії. ОСР не має права відмовити в тимчасовому приєднанні електроустановок замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог Порядку.

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог дійшов обґрунтованого висновку, оскільки самим відповідачем не заперечується що на час воєнного стану ОСР не має права відмовити в тимчасовому приєднання електроустановок, проте відповідачем було тривалий час порушувало право позивача на таке підключення,а тому апеляційний суд вважає, що доводи скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Що стосується моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Аналіз статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

У пунктах 48-50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено висновок, що «виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Як було встановлено матеріалами справи позивач неодноразово звертався до відповідача за для підключення його до електроустановки, на що останній відмовляв, а отже з урахуванням того, що судом першої інстанції встановлено про порушене право позивача, апеляційний суд вважає, що сума моральної шкоди у розмірі 3000 грн., є співмірною із завданою шкодою, а доводи відповідача про недоведеність спричинення моральної шкоди є безпідставними.

Що стосується доводів скарги стосовно надання відповіді щодо підключення сонячної станції, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки проаналізувавши відповіді АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», а саме лист від 20.04.2021 року, апеляційний суд вважає, що відповідач не надав вичерпану відповідь позивачу стосовно його запити, в даному листі відповідач перелічує положення про будівельні норми, жодного посилання на електричну сонячну станцію відсутні, крім того посилання на будівельні норми є безпідставними, оскільки матеріалами справи встановлено, що квартира позивача є окремим об`єктом нерухомості.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку задовольнивши зазначену позовну вимогу, оскільки надані докази у справі спростовуються посиланнями позивачка як у його позовній заяві так і в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності та безпідставності заявлених позовних вимог спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2023 року залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 15 лютого 2024 року.

Головуючий - суддя О. В. Халаджи