ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/6451/23 Провадження 2/636/442/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договорами,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Костюшок П.М., який діє на підставі належним чином завіреної довіреності, звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № у розмірі 23313.09 грн., за договором позики № в розмірі 32818.75 грн., за кредитним договором №/647150 в розмірі 7012.50 грн., за договором позики 2-91352 в розмірі 2972.33 грн., за договором позики №3589374 в розмірі 12319.60 грн. (в загальному розмірі 78436.27 грн.) та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.07.2020 відповідач уклала із ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитний договір №, згідно якого договір, паспорт кредиту та умови отримання фінансових кредитів ТОВ ФК «ЦФР», розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими відповідач ознайомилася до укладення договору, складають єдиний кредитний договір. Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016. На підставі договору факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Відповідно до Додатку №1 до Договору Факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 Реєстру прав вимоги позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № у розмірі 23313.09 грн., який складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі 8725.27 грн., заборгованості по відсоткам у сумі 0.86 грн., заборгованості по комісії у сумі 14586.96 грн.

05.03.2021 між відповідачем та ТОВ «ІНФІНАНС» укладено договір позики №, шляхом підписання акцепту оферти від 05.03.2021. 22.06.2022 на підставі договору факторингу №22/06-22 до позивача перейшло право вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідача у сумі 32818.75 грн., з яких 2500.00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 30318.75 грн. заборгованість за відсотками.

09.03.2021 між відповідачем та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» укладено кредитний договір №/647150, який підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, та право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі Договору факторингу №09122021 від 09.12.2021. Відповідно до реєстру боржників заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором складає 7012.50 грн. та складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 1500.00 грн., суми заборгованості за відсотками 5512.50 грн.

08.03.2021 між відповідачем та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір позики №2-91352, який підписано відповідачем електронним підписом, шляхом використання одноразового ідентифікатора. Підписанням договору відповідач підтвердила, що ознайомилася з правилами надання грошових коштів та умовами договору. 14.06.2021 на підставі договору факторингу №14/06/21 право грошової вимоги до боржників перейшло до позивача. Згідно реєстру боржників №6 від 28.09.2021 позивач набув права вимоги до відповідача за договором позики №2-91352 у сумі 2972.33 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 1000.00 грн., заборгованості за відсотками 1972.33 грн.

09.10.2020 між відповідачем та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір позики №3589374, який підписано електронним підписом відповідача, шляхом використання одноразового ідентифікатора. Підписанням договору відповідач підтвердила, що ознайомилася з правилами надання грошових коштів та умовами договору. Згідно реєстру боржників №6 від 28.09.2021 позивач набув права вимоги до відповідача за договором позики №3589374 у сумі 12319.60 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 4500.00 грн., заборгованості за відсотками 7819.60 грн.

На підставі викладеного, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаними договорами у загальному розмірі 78436.27 грн. Крім того, позивачем понесено судові витрати у сумі 2684.грн. судовий збір, та 1342.00 грн. витрати, пов`язані з розглядом справи (витребування доказів, огляд доказів за місцем їх знаходження, забезпечення доказів), які представник позивача також просить стягнути з відповідача.

Представник відповідача адвокат Жупинский М.А. надав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 4000.00 грн. В обґрунтування зазначив наступне.

Згідно кредитного договору № від 03.07.2020 кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі 13960.00 грн. Ні процентної ставки, ні умов повернення коштів вказаний договір не містить. Паспорт кредиту, доданий до вказаного договору не є документом, за яким сторони можуть обумовлювати умови кредитного договору. Крім того до позову не додано жодного доказу перерахування відповідачу коштів за вказаним договором. Також до суду не надано доказів перерахування коштів за договором факторингу №НІ/11/9-Ф, тобто не надано доказів набуття позивачем права вимоги.

Щодо кредитного договору № представник відповідача зазначає, що доказів передачі коштів відповідачу згідно договору до позову не додано. Крім того згідно практики Верховного суду нараховувати проценти за користування кредитом поза межами строку дії договору є помилковим ( в разі порушення строків повернення кредиту нараховуються проценти за порушення грошового зобов`язання). Позивачем не надано розрахунок заборгованості за конкретний період, наданий розрахунок просто фіксує суму заборгованості, а отже не може слугувати доказом наявності у відповідача заборгованості за вказаним договором. Аналогічне зазначено і щодо договорів №/647150, №2-91352, №3589374.

Отже, враховуючи, що позивачем не надано доказів перерахування відповідачу коштів за вказаними договорами, не надано детальних розрахунків заборгованості, не надано доказів переходу права вимоги, враховуючи нарахування процентів поза межами строку кредитування, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Представник позивача ОСОБА_2 надала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що позивач не є первісним кредитором за вказаними договорами, тому не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання і повернення відповідачем коштів. Такі документи зберігаються у первинних кредиторів. За всіма договорами передача коштів відбувалася у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, доступ до якого є у банка-емітента та відповідача, оскільки така інформація є банківською таємницею. Відповідач, як власник карткового рахунку, може отримати виписку по рахунку, однак відповідачем не було надано таку виписку на підтвердження не перерахування їй коштів за договорами, або доказів, що зазначені рахунки їй не належать. Крім того зазначено, що відповідно до умов договору № паспорт кредиту 34796749 є невід`ємною частиною кредитного договору. Щодо договору №, то відповідач своїм підписом підтвердила, що ознайомилася з умовами, викладеними у правилах, які є невід`ємною частиною договору. Щодо договору №/647150 в разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, проценти продовжують нараховуватись за кожний день користування коштами, але не більше 90 днів з дня укладення Договору. Щодо договорів №2-91352 та №3589374, то позичальник своїм підписом підтвердила, що ознайомилася з правилами надання грошових коштів у позику. Договори укладені у добровільному порядку та нарахування процентів є правомірним.

У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу без його участі, вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судові засідання 01.02.2024 та 28.03.2024 не з`явилася, про місце та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Заяв про розгляд справи без її участі до суду не надходило.

Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 03.07.2020 між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем укладено кредитний договір № (а.с.12) (підписаний відповідачем власноручним підписом) на наступних умовах: кредитодавець зобов`язується надати кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (сума: 13960.00 грн., строк 24, проценти за користування кредитом згідно паспорту кредиту №479649, який є невід`ємною частиною договору). Підписавши договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити за рахунок кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами: 10000.00 грн. - ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 у АТ «ТАСКОМБАНК»), 360.00 грн. - ТОВ «майСейфеті» ( НОМЕР_2 у АТ «УКРСИББАНК»), 2400.00 грн. ПАТ «СК «ТАС» ( НОМЕР_3 у АТ «ТАСКОМБАНК»), 200.00 грн. ТОВ «САППОРТ.УА» ( НОМЕР_4 у АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК»). Всі інші умови викладені у паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (паспорт кредиту №4796749, цей договір, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір).

Згідно копії паспорта кредиту №4796749 від 03.07.2020 (а.с.13) (підписаний відповідачем власноручним підписом) позичальнику надано кредит у сумі 13960.00 грн. на 24 (не зазначено одиниці вимірювання (дні/місяці/роки) безготівковим шляхом протягом 3 банківських днів від дня укладення договору на будь-які законні цілі під початкові проценти при наданні кредиту 10.00 від суми кредиту (1000.00 грн.), щомісячні проценти 6.00 від суми кредиту (згідно з графіком платежів), загальні річні проценти 0.01 від суми боргу за договором (згідно з графіком платежів). П.6 Паспорта передбачено графік платежів (останній платіж призначено на 16.06.2022). За невиконання/прострочення виконання зобов`язання передбачено пеню, штраф. Процентна ставка при невиконанні зобов`язання не зазначена.

Згідно копії договору відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 (а.с.19-20) ТОВ «ФК «ЦФР» на грошові кошти відступило ПАТ «ТАСКОМБАНК» право вимоги Первісного кредитора за кредитним договорами.

Згідно копії договору факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 (а.с.21-23) АТ «ТАСКОМБАНК» за кошти відступило позивачу право вимоги за кредитними договорами. Згідно витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 (а.с.24) до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № від 03.07.2020 у сумі 23313.09 грн. до боржника ОСОБА_1 . Крім того надано копію платіжної інструкції №19506 від 21.03.2023 (а.с.174) щодо передачі позивачем АТ «ТАСКОМБАНК» грошових коштів оплата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № (а.с.18) за період з 21.03.2023 по 31.10.2023 заборгованість становить 23313.09 грн. та складається з заборгованості по основному боргу 8725.27 грн., заборгованість по процентам 0,86 грн., заборгованість по комісії 14586.96 грн. За вказаний період пеня/штраф не нараховувалися.

Також надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № (а.с.166) станом на 21.03.2023, згідно якого проценти нараховувалися в період з 20.09.2021 по 19.12.2022 від суми заборгованості 8725.27 грн.; комісія станом на 17.09.2021 була нарахована у розмірі 5024.36 грн., в період з 17.09.2021 по 19.12.2022 нараховано комісію у загальному розмірі 14586.96 грн.

05.03.2021 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 7u8w01 відповідач підписала заявку-анкету на отримання кредиту №3513899 (а.с.31) у сумі 2500.00 грн. на строк 18 днів для використання в споживчих цілях на платіжку карту 683360.

05.03.2021 директор ТОВ «ІНФІНАНС» ОСОБА_3 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав пропозицію укласти Договір надання позики, в т.ч. на умовах фінансового кредиту №/1 від 05.03.2021 (оферта) та надання кредиту згідно Заявки анкети №3513899 від 05.03.2021 (а.с.30).

05.03.2021 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 7u8w01 відповідач підписала акцепт оферти від 05.03.2021 на укладення Договору надання позики, в т.ч. і на умовах фінансового кредиту №/1 від 05.03.2021 та отримання кредиту згідно Заявки анкети №3513899 від 05.03.2021 (а.с.29), згідно якої основні умови кредиту наступні: розмір кредиту 2500.00 грн., строк користування кредитом 18 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1.75 % за один день користування кредитом за умови належного виконання умов договору (річна відсоткова ставка 638.75 % за умови належного виконання умов договору), максимальна відсоткова ставка 3.5 % за один день користування кредитом за умови неналежного виконання умов договору (максимальна річна відсоткова ставка 1277.5% за умови неналежного виконання умов договору). Всі інші умови викладені у правилах, з якими відповідач ознайомилася до укладення договору та які є невід`ємною частиною договору. Крім того 05.03.2021 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 7u8w01 відповідач підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено наступні основні умови кредиту: розмір кредиту 2500.00 грн., строк користування кредитом 18 днів, мета отримання кредиту для задоволення власних потреб, спосіб та строк надання кредиту перерахування грошових коштів за реквізитами платіжної картки позичальника, відсоткова ставка 638.75 % річних (1.75 % в день).

Також надано довідку про ідентифікацію (а.с.33), якою ТОВ «ІНФІНАНС» підтверджує, що ОСОБА_1 05.03.2021 на тел. НОМЕР_5 отримала одноразовий ідентифікатор 7u8w01.

Надано копію квитанції за сплату №82170165 від 05.03.2021 про нарахування 2500.00 грн на карту НОМЕР_6 (а.с.35).

Згідно копії договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2023 (а.с.36-38) ТОВ «ІНФІНАНС» за кошти відступило позивачу право вимоги за кредитними договорами. Згідно витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2023 (а.с.40) до позивача перейшло право вимоги за договором позики № у сумі 32818.75 грн. до боржника ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 05.03.2021 за період з 22.06.2022 по 31.10.2023 (а.с.41) заборгованість становить 32818.75 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 2500.00 грн., заборгованість за відсотками 30318.75 грн.

Надано також повний розрахунок заборгованості за договором № (а.с. 167-170), згідно якого видно, що нарахування відсотків відбувалось у сумі 43.75 грн. (1.75 %) з 06.03.2021 по 23.03.2021, у сумі 87.50 грн. (3.5%) з 24.03.2021 по 23.02.2022 включно. Після цього проценти не нараховувалися.

09.03.2021 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та відповідачем укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №/647150 (а.с.45) (підписано відповідачем електронним підписом R40500). Згідно вказаного договору відповідачу надається фінансовий кредит у розмірі 1500.00 грн. на строк 15 днів до 23.03.2021 в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки під 1277.5% річних від суми кредиту в розрахунку 3.5 % на добу. Аналогічне викладено у паспорті кредиту (а.с.47), підписано відповідачем електронним підписом R40500. Також надано графік розрахунків та орієнтована сукупна вартість кредиту (додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту №/647150) (а.с.46), згідно якого на 15 днів сума процентів складатиме 787.50грн.

На підтвердження перерахування коштів надано копію інформаційної довідки від 26.10.2023 (а.с.48), згідно якої 09.03.2021 о 17:20 год проведено транзакцію №31530-32040-84403 на картку НОМЕР_6 у сумі 1500.00 грн.

Згідно копії договору факторингу №09122021 від 09.12.2021 (а.с.49-51) ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» за кошти відступило позивачу право вимоги за кредитними договорами. Згідно витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2023 (а.с.53) до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №/647150 у сумі 7012.50 грн. до боржника ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №/647150 від 09.03.2021 за період з 09.12.2021 по 31.10.2023 (а.с.54) заборгованість становить 7012.50 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 1500.00 грн., заборгованість за відсотками 5512.50 грн.

Надано також повний розрахунок заборгованості за договором №/647150 (а.с.171-173), згідно якого видно, що нарахування відсотків відбувалось до 23.03.2021 (нараховано 787.50 грн), з 24.03.2021 по 21.06.2021 нараховувалися прострочені відсотки (загалом відсотків нараховано у сумі 5512.50 грн.).

09.10.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №3589374 (а.с.72) (підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 3tOcWoEpt9). Позикодавець зобов`язується передати позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму позики у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти (сума позики 4500.00 грн., строк позики 27 днів, фіксована базова процентна ставка 1.60 % на день, дата повернення позики 05.11.2020, розмір процентів за прострочену позику у день 2.70 %, знижена процентна ставка 0.72%, проценти нараховуються щоденно включаючи дати отримання та повернення на залишок позики). Інші умови правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Щодо зниженої процентної ставки у розмірі 0.72 % на день суд зазначає, що з договору не вбачається, в який саме термін застосовується така процентна ставка, проте виходячи з орієнтованої загальної вартості позики (зазначеній у договорі) термін складає 27 днів з 09.10.2020 по 05.11.2020.

08.03.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №2-91352 (а.с.59) (підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 96Mn0hvpdb). Позикодавець зобов`язується передати позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму позики у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти (сума позики 1000.00 грн., строк позики 30 днів, фіксована базова процентна ставка 1.80 % на день, дата повернення позики 07.04.2021, розмір процентів за прострочену позику у день 2.70 %, проценти нараховуються щоденно включаючи дати отримання та повернення). Інші умови правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно копії договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.60-61) ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за кошти відступило позивачу право вимоги за кредитними договорами. Згідно витягу з реєстру боржників №3 від 16.08.2021 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.78) до позивача перейшло право вимоги за договором позики №3589374 у сумі 12319.60 грн. до боржника ОСОБА_1 . Згідно витягу з реєстру боржників №6 від 28.09.2021 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.65) до позивача перейшло право вимоги за договором позики №2-91352 у сумі 2972.33 грн. до боржника ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості за договором №2-91352 від 08.03.2021 за період з 28.09.2021 по 31.10.2023 (а.с.66) заборгованість становить 2972.33 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 1000.00 грн., заборгованість за відсотками 1972.33 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором №3589374 від 09.10.2020 за період з 16.08.2021 по 31.10.2023 (а.с.79) заборгованість становить 12319.60 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 4500.00 грн., заборгованість за відсотками 7819.60 грн.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексув межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.ст.13 ЦПК України).

Згідно ч.1ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції (далі Закон), електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно доч.1ст.1Закону України «Про електронні довірчі послуги», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції, електронний підпис, електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані, будь-яка інформація в електронній формі; засіб електронного підпису чи печатки апаратно-програмний або апаратний пристрій чи програмне забезпечення, які використовуються для створення та/або перевірки електронного підпису чи печатки.

Відповідно до змісту ст. 7 Закону оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі ст.14 Закону електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно з загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції, у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи(в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео-та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Частиною 13статті11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Крім того суд зазначає, що згідно умов кредитного договору №, невід`ємною частиною договору є Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР». Згідно договорів №/1, №2-91352, №3589374 невід`ємною частиною договорів є правила. Суд не може брати вказане до відома, враховуючи наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку кредито-/позикодавці).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються фінансовими установами, тому повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим установа має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Ураховуючи вимоги статей 207, 1055 ЦК України кредитні договори, у тому числі які укладаються відповідно до ст. 634 (договір приєднання), мають містити підписи сторін на всіх формулярах або інших стандартних формах, які містять умови такого договору.

До цих правовідносин не можна застосувати правила договору приєднання, передбачені ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до яких договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови/Правила, що розміщені на офіційному сайті фінансових установ неодноразово змінювалися самими установами. Ці докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (надавача послуг), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Окрім цього, Умови і Тарифи відповідно до вимог статей 207, 634, 1055 ЦК України мають містити підпис відповідача, оскільки законодавством установлені вимоги щодо письмової форми до всіх форм кредитних договорів, у тому числі договорів приєднання.

Позивач в обґрунтування своїх вимог не надав суду витяги Умов/Правил, які містять підпис відповідача, який би свідчив про те, що саме ці Умови/Правила розуміла відповідач та ознайомилася й погодилася з ними, підписуючи відповідні договори, а також те, що Умови в подальшому не змінювались без її відома.

Суд наголошує, що позивачем не надано копій примірників Умов/Правил, які відповідно до ст. ст. 207, 1055 ЦК України як складові частини кредитного договору мають містити підпис відповідача.

На підставі викладеного суд вважає, що оскільки позивач не надав суду належних доказів, які б підтверджували, що саме вказані у договорах Умови/Правила розуміла відповідач підписуючи Договори, а також те, що Умови/Правила в подальшому не змінювались без її відома, то їх не можна розцінювати як частину Договорів №/1, №2-91352, №3589374. Отже, суд при вирішенні справи керується лише тими умовами Договорів №/1, №2-91352, №3589374, які сторони узгодили шляхом підписання відповідачем відповідних документів.

Вказане вище узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм статей 207, 633, 634, 638, 1054, 1055 ЦК України в аналогічній справі, викладеними в постанові від 3 липня 2019 року в справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Щодо тверджень представника відповідача про паспорт кредиту №4796749, суд зазначає наступне.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20), при цьому відступив від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, який викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), на яку, як на підставу касаційного оскарження, посилався заявник, а також від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19).

Крім того згідно ч.1 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється. Так, зобов`язання може бути належно виконане простроченим боржником і після спливу позовної давності. Згідно з частиною першою статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України).

Суд зазначає, що у кредитному договорі № від 03.07.2020 сказано строк, на який надається кредит як «24» проте не зазначено одиниці виміру часу (дні/місяці/роки). З умов, викладених у договорі не вбачається порядок повернення коштів, строк повернення коштів, сплату відсотків та комісії. У зв`язку з відсутністю вказаних істотних умов кредитного договору суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що відповідачем порушено зобов`язання за цим договором.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Така позиція викладена Великою палатою Верховного суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18.

За умовами договору №/1 сторони погодили строк користування кредитом 18 днів, строк дії договору 3 роки.

Відтак, у межах строку дії договору 05.03.2024 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кошти за позикою і сплачувати проценти.

Отже, за договором про надання позики №/1 від 05.03.2021 з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 32818.75 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 2500.00 грн., заборгованість за відсотками 30318.75 грн.

Виходячи з викладеного щодо договору №/647150 від 09.03.2021 суд зазначає, що строк кредиту зазначено як 15 днів до 23.03.2021 під відсоткову ставку 3.5 % - на день від суми кредиту, тобто проценти мали нараховуватися саме до 23.03.2021. Отже, за договором №/647150 від 09.03.2021 з відповідача підлягає стягненню заборгованість у сумі 2287.50 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 1500.00 грн. та заборгованості по відсоткам у сумі 787.50 грн.

Аналогічне суд зазначає і щодо договорів позики №2-91352 від 08.03.2021 (строк позики 30 днів до 07.04.2021, процентна ставка 1.80 % на день) та №3589374 від 09.10.2020 (строк позики 27 днів до 05.11.2020, процентна ставка 1.60 % на день, знижена процентна ставка 0.72%). Отже проценти мали нараховуватися відповідно до 07.04.2021 та 05.11.2020. Тому суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за договором позики №2-91352 від 08.03.2021 у сумі 1540.00 грн., яка складається з боргу за основним тілом позики 1000.00 грн. та заборгованості за процентами 540 грн.; за договором позики №3589374 від 09.10.2020 у сумі 5374.80 грн., яка складається з суми боргу за позикою 4500.00 грн., заборгованості про відсоткам 874.80 грн.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за Договорами № від 05.03.2021, №/647150 від 09.03.2021, №2-91352 від 08.03.2021 та №3589374 выд 09.10.2020.

Суд розподіляє судові витрати згідно зі статтею 141 ЦПК України. Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280?282, 284, 289, 352, 354, пп.15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) заборгованість за договором позики № від 05.03.2021 в розмірі 32818.75 грн., за кредитним договором №/647150 від 09.03.2021 в розмірі 2287.50 грн., за договором позики 2-91352 від 08.03.2021 в розмірі 1540.00 грн., за договором позики №3589374 від 09.10.2020 в розмірі 5374.80 грн., а в загальному розмірі 42021 (сорок дві тисячі двадцять одна) грн. 05 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) понесені останнім витрати зі сплати судового збору в розмірі 1437 (одна тисяча чотириста тридцять сім) грн. 82 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду виготовлено 01.04.2024.

Суддя О.О. Золотоверха