ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2425/23
Провадження № 2/362/332/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.01.24 року Васильківський міськрвйонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Тельнової О.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
ПАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь ПАТ «СК «Арсенал Страхування» 14 917, 20 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в сумі 2 684 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.2018 року між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №2445/18-Т/ЗП1, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «LAND ROVER RANGE ROVER EVOQUE», р/н НОМЕР_1 .
17.10.2019 року приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW», р/н НОМЕР_2 на вул. Верховинна, 6 в м. Києві, при виїзді з двору будинку № НОМЕР_3 , не надав переваги в русі автомобілю «LAND ROVER RANGE ROVER EVOQUE», р/н НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п 2.3б, 10.2 Правил дорожнього руху України.
Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу «LAND ROVER RANGE ROVER EVOQUE», р/н НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно до рахунків СТО №ПАсС-0019389 від 23.10.2019 року та №116 від 17.10.2019 року, склав 46 687,18 грн.
Відповідно до страхового акту №006.01708819-1 від 30.10.2019 року позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 46 687,18 грн.
Виконуючи свої зобов`язання за Договором страхування, ПрАТ ««СК «Арсенал Страхування», виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 46 687,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням №63977151 від 06.11.2019 року.
Цивліьно правова відповідальність водія транспортного засобу «BMW», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 на момент ДТП була страхована полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності № АО2037650, виданого ПрАТ «УПСК». ПрАТ «УПСК» здійснило виплату в розмірі 31 769,98 грн. Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» підлягають стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 14 917,20 грн.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2023 року прийнято вказану цивільну справу до провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні (а.с. 33).
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2023 року позовну заяву було залишено без руху відповідно до вимог ч. 11 ст. 187 ЦПК України (а.с.46).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в прохальній частині позовної заяви просив проводити у їх відсутності (а.с. 35, 50).
ОСОБА_1 , який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, за зареєстрованим місцем проживання, але повертаються конверти із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 39,47) та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади» (а.с. 41), не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляв, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 26.12.2018 року між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №2445/18-Т/ЗП1, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «LAND ROVER RANGE ROVER EVOQUE», р/н НОМЕР_1 (а.с. 7-11).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
17.10.2019 року потерпіла ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 12).
Відповідно до страхового акту №006.01708819-1 від 30.10.2019 року позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 46 687,18 грн. (а.с. 23).
Виконуючи свої зобов`язання за Договором страхування, ПрАТ ««СК «Арсенал Страхування», виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 46 687, 17 грн., що підтверджується платіжним дорученням №63977151 від 06.11.2019 року та платіжним дорученням №63977150 від 06.11.2019 року (а.с. 24, 51).
Цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ПрАТ «УПСК» ( поліс АО2037650) (а.с.25).
ПрАТ «УПСК» виплатило ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхове відшкодування згідно полісу АО2037650 за автомобіль «BMW», р/н НОМЕР_2 у розмірі 31 769,98 грн.
Різниця між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) склала: 46 687,18 грн- 31 769,98 = 14 917,20 грн.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно з вимогами пункту 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.
Згідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки.
Згідно п.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно вимог ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 по справі №910/3165/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі №910/2603/17, перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Тобто, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого деліктного зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.
У п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації.
Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги законні, обґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в сумі 2684 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 993, 988, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 76-82, 133, 141, 280 - 284, 258-259, 265, 268, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» витрати, пов`язаних із сплатою страхового відшкодування в розмірі 14 917,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» 2 684,00 гривні судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Арсенал Страхування», Код , адреса : 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154.

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Текст рішення виготовлено 05.02.2024 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко