Дата документу 09.02.2024
Справа № 334/9943/21
Провадження № 2/334/62/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Жураківської В.А.,

позивача - не з`явився,

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення суми,

установив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 90137,69 грн., та витрат по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.

Позов обґрунтований тим, що позивач концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення. Відповідач, в свою чергу, є власником квартири та споживачем вказаних послуг на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Система опалення та гарячого водопостачання помешкання відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони.

Послуга з централізованого опалення надавалась відповідачу в межах опалювального сезону, проте відповідачем не виконувався обов`язок по оплаті за надані комунальні послуги.

Відповідач надала суду відзив, в якому позов не визнала, зазначила, що 2007 році за її замовленням Запорізьким відділенням Державного науково-дослідного інституту будівельних конструкцій розроблено проект реконструкції квартири АДРЕСА_2 з приєднанням мансардного приміщення, яким передбачено відособлення опалювальної системи квартири від опалювальної системи жилого будинку, та здійснення опалення квартири від настінного газового двоконтурного котла, встановленого у мансардному приміщенні. Від`єднання квартири від системи централізованого опалення виконано шляхом від`єднання від стояків системи централізованого опалення на рівні 4-го поверху у квартирі АДРЕСА_3 , що підтверджено Актом № 12/08 здачі-прийняття робіт від виконавця робіт ТОВ БСК від 12.08.2008р. Починаючи з 1 жовтня 2008 р. відповідач не отримувала послуг з централізованого опалення квартири, відносини з теплопостачальником припинені. Опалення квартири є автономним. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009р. Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжя, починаючи з 01.02.2009р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн МТМ. На той час квартира відповідача квартира вже мала систему автономного опалення, тому Договір між нею та Концерном МТМ на послуги з централізованого опалення не укладався. Однак з жовтня 2008 року Концерн МТМ нараховує оплату за послуги централізованого опалення, при цьому з жовтня 2012 року в тому числі і другого рівня (мансарди) площею, хоча до цього горище будинку, за рахунок якого влаштовано мансарду загальною площею не мало централізованої опалювальної системи. Комісією при районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району для розгляду питань відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання в Дніпровському районі встановлено, що відсутні підстави вважати реконструкцію квартири незаконною та підтверджено відсутність в ній мереж централізованого теплопостачання, що виключає можливість подачі централізованого опалення в квартиру. 14.12.2017 року ОСОБА_1 звернулася до концерну із заявою щодо припинення відносин з надання послуг централізованого опалення в мою квартиру та здійснення перерахунку вартості пред`явлених до оплати послуг та Листом № C-2721/п від 22.01.2018р. концерн в задоволенні її звернення відмовив з посиланням на те, що від`єднання квартири від системи централізованого опалення здійснено самовільно, а тому підстави для припинення нарахувань за опалення квартири відсутні. Згідно довідки Запорізького міжрегіонального бюро технічної інвентаризації за №146, додатково до технічного паспорту на квартиру зазначено площі першого та другого рівнів квартири, яку 19.09.2018 р. відповідач долучила до письмової заяви про перерахунок нарахованих та припинення нарахування платежів за послуги з централізованого опалення площі мансарди квартири з наданням всіх необхідних документів, але нарахування за послуги з централізованого теплопостачання на всю площу квартири, включаючи площу мансарди продовжуються.

З метою захисту своїх прав відповідач звернулась з позовом до Концерну МТМ з вимогами про визнання правовідношення з централізованого опалення квартири припиненими. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2020 року по справі № 334/6635/19 позов задоволено, однак постановою Запорізького апеляційного суду від 10.11.2020р. рішення суду першої інстанції по даній справі скасовано, їй відмовлено у її позові у повному обсязі. Оскільки у Верховному Суді перебувала її касаційна скарга на постанову Запорізького апеляційного суду від 10.11.2020р., просила зупинити провадження по даній справі до розгляду її скарги в касаційному порядку.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою від 11.02.2022 року провадження по справі зупинено за клопотанням відповідача до розгляду Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 10 листопада 2020 року у справі №334/6635/19 (провадження 61-19064ск20) за позовом ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про визнання правовідношення припиненим та визнання вимог про сплату послуг протиправними.

30.10.2023 року провадження у справі відновлено у зв`язку, із тим, що 16.08.2023 року постановою Верховного Суду касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення. Постанова набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

У судове засідання відповідач та її представник не з`явились. Будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу не надали. Про час, дату та місце його проведення повідомлені у встановлений законодавством спосіб.

Представник позивача до судового засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.

Позивач є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії для централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у житловий будинок у якому розташована квартира, у якій зареєстрований відповідач.

Відповідач є власником житлового приміщення та споживачем послуг у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у період з грудня 2016 року по квітень 2021 року надав за адресою послуги загальною вартістю 90137,69 грн., які відповідачем не сплачені у повному обсязі.

16.09.2019 року відповідач звернулась до суду з позовом до Концерну МТМ з вимогами про визнання правовідношення з централізованого опалення квартири припиненими. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2020 року по справі № 334/6635/19 її позов задоволено, натомість постановою Запорізького апеляційного суду від 10.11.2020р. рішення суду першої інстанції по даній справі скасовано, відповідачу відмовлено у її позові у повному обсязі та 16.08.2023 року постановою Верховного Суду касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 10.11.2020 залишена без задоволення.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16.08.2023 року,: «Отже відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком № 4 від 22 листопада 2005 року процедури.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не дотримано визначеної

Порядком № 4 від 22 листопада 2005 року процедури та не надано до суду акта встановленої форми, затвердженого комісією з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення, який є підставою для відключення від мереж.

Встановивши, що позивачем здійснено самовільне відключення від мереж централізованого опалення, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.».

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

У частині сьомій статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення суми задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Героїв полку «Азов», буд. 137, ) суму боргу за централізоване опалення у розмірі 90137 (дев`яносто тисяч сто тридцять сім) гривень 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін