Справа № 610/570/24
провадження № 2/610/580/2024
У Х В А Л А

12.03.2024 суддя Балаклійського районного суду Харківської області Тімонова В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла зазначена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначила її фактичне місце проживання як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається з довідки № 6301- від 17.04.2022, ОСОБА_1 проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час офіційним місцем реєстрації позивача є АДРЕСА_2 , що територіально підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова.

Згідно з абзацом 5 статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає.

Відповідно до новели законодавства, а саме норм Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», який 01.12.2021 року набув чинності, встановлено:

- декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади (п.4 ч.1 ст.2);

- особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування) (ч.1 ст.4).

Вказаний закон є спеціальним по відношенню до вимог Закону України «Про забезпечення праві і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», його норми, як норми спеціального закону, є пріоритетними при їх застосуванні.

З метою реалізації вищевказаного закону Кабінет Міністрів України 07.02.2022 року прийняв постанову №265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», яка набрала чинності 14.03.2022 року), якою, у тому числі було затверджено «Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування)» (далі Порядок).

Відповідно до вимог вказаного Порядку особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт 4).

Даних про те, що позивач зареєструвала своє місце проживання на території обслуговування Балаклійського районного суду Харківської області матеріали позову не містять, її місце проживання як офіційна адреса для зв`язку знаходиться на території м. Харкова. Статус ВПО підтверджує отримання позивачем соціальних послуг з боку держави на території смт Андріївка Ізюмського району Харківської області та не є визначенням її адреси місця проживання відповідно до вимог Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»

Підстав для альтернативної підсудності справи на території обслуговування Балаклійського районного суду Харківської області суддею також не встановлено, а відповідно справа повинна бути передана на розгляд до суду за правилом підсудності, визначеним ч. 1 ст. 28 ЦПК України з урахуванням вимог Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Таким чином, позов пред`явлено з порушенням правил підсудності.

Частиною 9 ст.187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Оскільки справа не підсудна Балаклійському районному суду Харківської області, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 9 ст. 187 ЦПК України справа підлягає передачі суду за зареєстрованим місцем проживання сторін Дзержинському районному суду м. Харкова.

Статтею 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 31, 27, 187, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати за підсудністю Дзержинському районному суду м. Харкова (місцезнаходження: пр. Перемоги, 52В, м. Харків, 61000).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя В.М. Тімонова