КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1381/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/25101/20

20 березня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційноюскаргою представника ОСОБА_1 адвоката Калинич Мар'яни Іллічни на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Саадулаєва А.І., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення заступника начальника відділу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кенюк Л.В. про виділення в окреме провадження постанов про накладення штрафів, стягувач ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на рішення та бездіяльність державного виконавця, в якій він просив визнати неправомірним та скасувати п. 4 постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_4 від 20.07.2023 року в частині виділення в окреме провадження постанов про накладення штрафів НОМЕР_3 від 09.09.2021, НОМЕР_3 від 16.09.2021, НОМЕР_3 від 24.09.2021, НОМЕР_3 від 07.10.2021, НОМЕР_3 від 13.10.2021, НОМЕР_3 від 21.10.2021, НОМЕР_3 від 28.10.2021, НОМЕР_3 від 03.11.2021, НОМЕР_3 від 10.11.2021, НОМЕР_3 від 18.11.2021, НОМЕР_3 від 25.11.2021, НОМЕР_3 від 01.12.2021, НОМЕР_3 від 08.12.2021, НОМЕР_3 від 16.12.2021, НОМЕР_3 від 22.12.2021.

Скаргу обгрунтовував тим, що 17 серпня 2023 року отримав листи від Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з яких стало відомо про те, що 20 липня 2023 року заступник начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кенюк Л.В. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження та виведення в окреме провадження постанови про стягнення штрафу.

Крім того, він отримав лист про надання інформації згідно з яким державний виконавець повідомив про відсутність підстав для скасування постанов про накладення штрафів, винесених після 31.08.2021 року.

Вважає, що п. 4 постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_4 від 20.07.2023 року в частині виділення в окреме провадження постанов про накладення штрафів НОМЕР_3 від 09.09.2021, НОМЕР_3 від 16.09.2021, НОМЕР_3 від 24.09.2021, НОМЕР_3 від 07.10.2021, НОМЕР_3 від 13.10.2021, НОМЕР_3 від 21.10.2021, НОМЕР_3 від 28.10.2021, НОМЕР_3 від 03.11.2021, НОМЕР_3 від 10.11.2021, НОМЕР_3 від 18.11.2021, НОМЕР_3 від 25.11.2021, НОМЕР_3 від 01.12.2021, НОМЕР_3 від 08.12.2021, НОМЕР_3 від 16.12.2021, НОМЕР_3 від 22.12.2021 порушує права боржника, в тому числі майнові, оскільки строк дії заходів забезпечення позову закінчився 31 серпня 2021 року, оскільки у справі 31 серпня 2021 року спір було вирішено по суті.

З огляду на наведене, вважає що у державного виконавця були відсутні повноваження виконувати судове рішення після 31.08.2021 року, а отже і накладати штрафи, а тому такі постанови мали бути скасовані або самим державним виконавцем або керівником, і не виділятися в окремі провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірним пункт 4 постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 від 20.07.2023 року та зобов`язаyj заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кенюк Л.В. скасувати пункт 4 постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 від 20.07.2023 року в частині виведення в окреме провадження постанов про накладення штрафів НОМЕР_3 від 09.09.2021, НОМЕР_3 від 16.09.2021, НОМЕР_3 від 24.09.2021, НОМЕР_3 від 07.10.2021, НОМЕР_3 від 13.10.2021, НОМЕР_3 від 21.10.2021, НОМЕР_3 від 28.10.2021, НОМЕР_3 від 03.11.2021, НОМЕР_3 від 10.11.2021, НОМЕР_3 від 18.11.2021, НОМЕР_3 від 25.11.2021, НОМЕР_3 від 01.12.2021, НОМЕР_3 від 08.12.2021, НОМЕР_3 від 16.12.2021, НОМЕР_3 від 22.12.2021.

В іншій частині скарги - відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Калинич М.І. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги.

Апеляційну скаргу обгрунтовувала тим, що суд розглядаючи скаргу вийшов за межі вимог та обгрунтування скаржником скарги. Вважає, що строк дії ухвали про забезпечення позову закінчився не 31.08.2021 року, а саме після набрання рішенням суду законної сили. Посилалася на те, що суд дійшов помилкових висновків, що у державного виконавця були відсутні підстави після 31.08.2021 року примусово виконувати заходи забезпечення позову і відповідно накладати штрафи, не врахувавши, що заходи забезпечення позову не були скасовані, виконавче провадження тривало, а тому всі постанови після винесення рішення є правомірними. Зауважувала, що ОСОБА_2 просив визнати неправомірним та скасувати п. 4 постанови, тоді як суд визнав неправомірним та зобов'язав заступника начальника відділу скасувати п. 4 постанови, а відтак суд вийшов за межі вимог скарги.

13 лютого 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Якименко М.М. подав клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивовано тим, що в матеріалах справи міститься довідка про доставку до електронного кабінету ОСОБА_1 ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року. З огляду на отримання оскаржуваної ухвали 15 листопада 2023 року, у ОСОБА_1 відсутні поважні причини для поновлення строку на апеляційне оскарження, а апеляційний суд помилково поновив строк на апеляційне оскарження та відкрив провадження у справі.

Посилаючись на наведене, представник заявника просив суд закрити апеляційне провадження як помилково відкрите у зв'язку з безпідставним поновленням строку.

Також представник ОСОБА_2 адвокат Якименко М.М. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та ухвалу залишити без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги грунтуються на припущеннях, не спростовують висновків суду та є безпідставними.

Представник ОСОБА_1 адвокат Власюк К.П. подала заперечення на заявлене клопотання про закриття провадження у справі, посилавшись на те, що у зв'язку з технічними несправностями електронного кабінету ОСОБА_1 в Електронному суді ЄСІТС, що тривало більше ніж місяць, 30 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася з електронним листом до технічної підтримки користувачів ДП Центр судових сервісів, в якому повідомила, що користується додатком є Суд для iOS, вже більше місяця приходять повідомлення в додатках про оновлення по справам, надходження процесуальних документів, призначення слухань і т.ін., але при спробі перейти до документу та подивитись його, видає помилку, що підтвердила знімками екрану. Вказане свідчить, що ОСОБА_1 не могла ознайомитися з повним текстом судового рішення, тому і звернулася до суду для отримання паперового примірника.

Колегія суддів, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження їх доводів та заперечень, розглянувши клопотання про закриття провадження у справі, дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки вважала, що апеляційне провадження було відкрито не помилково та строк на апеляційне оскарження поновлено обгрунтовано.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Власюк К.П. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Якименко М.М. проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 17 серпня 2023 року ОСОБА_2 отримав листи від Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

З даних листів вбачається, що 20.07.2023 року заступник начальника відділу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кенюк Людмила Василівна винесла постанову про закінчення виконавчого провадження, якою ухвалила:

1. Виконавче провадження з примусового виконання:

назва документу: постанова № 761/25101/20 виданий 09.12.2020

документ видав: Київський апеляційний суд

про: Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав шляхом визначення місця та часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до винесення судом першої інстанції рішення:

щомісяця у будні дні: з 10-00 год. кожної середи до 10-00 год. кожної суботи;

щомісячно у вихідні дні з 10-00 год. кожної першої суботи до 20-00 год. кожної першої неділі та з 10-00 год. кожної третьої суботи до 20-00 год. кожної третьої неділі та, коли випадає п`ята субота, з 10-00 год. кожної п`ятої суботи до 20-00 год. кожної п 'ятої неділі.

Зобов`язати батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передавати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 у дні, які визначені цією ухвалою, для побачень.

2. Припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Постанову про стягнення виконавчого збору НОМЕР_3 від 16.12.2020 року вивести в окреме провадження.

3. Постанови про стягнення штрафу НОМЕР_3 від 31.12.2020, НОМЕР_3 від 06.01.2021, НОМЕР_3 від 14.01.2021, НОМЕР_3 від 21.01.2021, НОМЕР_3 від 28.01.2021, НОМЕР_3 від 04.02.2021, НОМЕР_3 від 11.02.2021, НОМЕР_3 від 17.02.2021, НОМЕР_3 від 24.02.2021, НОМЕР_3 від 10.03.2021, НОМЕР_3 від 24.03.2021, НОМЕР_3 від 07.04.2021, N963929513 від 14.04.2021, НОМЕР_3 від 09.06.2021, НОМЕР_3 від 17.06.2021, НОМЕР_3 від 24.06.2021, НОМЕР_3 від 01.07.2021, НОМЕР_3 від 08.07.2021, НОМЕР_3 від 15.07.2021, НОМЕР_3 від 22.07.2021, НОМЕР_3 від 29.07.2021, НОМЕР_3 від 12.08.2021, НОМЕР_3 від 19.08.2021, НОМЕР_3 від 09.09.2021, НОМЕР_3 від 16.09.2021, НОМЕР_3 від 24.09.2021, №263929513 від 07.10.2021, НОМЕР_3 від 13.10.2021, НОМЕР_3 від 21.10.2021, НОМЕР_3 від 28.10.2021, N263929513 від 03.11.2021, НОМЕР_3 від 10.11.2021, НОМЕР_3 від 18.11.2021, НОМЕР_3 від 25.11.2021, НОМЕР_3 від 01.12.2021, НОМЕР_3 від 08.12.2021, НОМЕР_3 від 16.12.2021, НОМЕР_3 від 22.12.2021 вивести в окреме провадження.

3. Копію постанови направити сторонам та органу чи посадовій особі, що видав виконавчий документ.

4. Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, ОСОБА_2 отримав лист про надання інформації згідно з яким державний виконавець повідомив, що у Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Київ) відсутні підстави для скасування постанов про накладення штрафів, винесених після 31.08.2021 року.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року у справі №761/25101/20 забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківський прав шляхом визначення місця та часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до винесення судом першої інстанції рішення:

щотижня у будні дні: з 10:00 год. кожної середи до 10:00 год. кожної суботи;

щомісячно у вихідні дні з 10:00 год. кожної першої суботи до 20:00 год. кожної першої неділі та з 10:00 год. кожної третьої суботи до 20:00 год. кожної третьої неділі та, коли випадає п`ята субота, з 10:00 год. кожної п`ятої суботи до 20:00 год. кожної п`ятої неділі.

Зобов`язано батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передавати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 у дні, які визначені цією ухвалою, для побачень.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2021 року у справі №761/25101/20 в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини у батька - відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з батьком - задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22.12.2021 року у справі №761/25101/20 апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє від імені та в інтересах Державної казначейської служби України, залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2021 року залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року у справі №761/25101/20 скасовано заходи забезпечення позову, застосовані Постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року у справі №761/25101/20, в порядку ч.8 ст.153 ЦПК України, було зазначено порядок виконання ухвали про забезпечення позову, а саме забезпечено позов до винесення судом першої інстанції рішення, а тому були відсутні підстави для застосування вимог ч.10 ст.158 ЦПК України, які суперечать встановленому, постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року у справі №761/25101/20, порядку виконання ухвали про забезпечення позову. Тому в державного виконавця були відсутні підстави, після 31.08.2021 року, примусово виконувати заходи забезпечення встановлені постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року у справі №761/25101/20, а отже і накладати штрафи за невиконання судового рішення від 09.09.2021, НОМЕР_3 від 16.09.2021, НОМЕР_3 від 24.09.2021, НОМЕР_3 від 07.10.2021, НОМЕР_3 від 13.10.2021, НОМЕР_3 від 21.10.2021, НОМЕР_3 від 28.10.2021, НОМЕР_3 від 03.11.2021, НОМЕР_3 від 10.11.2021, НОМЕР_3 від 18.11.2021, НОМЕР_3 від 25.11.2021, НОМЕР_3 від 01.12.2021, НОМЕР_3 від 08.12.2021, НОМЕР_3 від 16.12.2021, НОМЕР_3 від 22.12.2021.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 18 ЦПК України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, що врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» та пункт 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року № 489/20802 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави, за яких виконавче провадження підлягає закінченню.

Зокрема, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, правовою підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є встановлення державним виконавцем факту виконання судового рішення у повному обсязі таким чином, як визначено виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина друга статті 39 цього Закону України «Про виконавче провадження»).

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Судом встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №761/25101/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини у батька та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини разом з батьком.

Постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_1 у справі №761/25101/20 шляхом визначення місця та часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , з матір`ю - стягувачем, до винесення судом першої інстанції рішення: - щотижня у будні дні: з 10:00 год. кожної середи до 10:00 год. кожної суботи; - щомісячно у вихідні дні з 10:00 год. кожної першої суботи до 20:00 год. кожної першої неділі та з 10:00 год. кожної третьої суботи до 20:00 год. кожної третьої неділі та, коли випадає п`ята субота, з 10:00 год. кожної п`ятої суботи до 20:00 год. кожної п`ятої неділі, зобов`язано батька - боржника, передавати малолітню дитину ОСОБА_5 матері - стягувачеві, за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_4 у дні, які визначені цією ухвалою, для побачень.

З примусового виконання постанови Київського апеляційного суду від 09.12.2020 у справі № 761/25101/20 щодо забезпечення позову ОСОБА_1 заступником начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 16.12.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3.

У вказаній постанові зазначено, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини у батька у справі № 761/25101/20 забезпечено до винесення судом першої інтанції рішення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2021 у справі 761/25101/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини у батька відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини разом з батьком задоволено. Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з батьком - ОСОБА_2

23 вересня 2021 року до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява боржника ОСОБА_2 про припинення проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню НОМЕР_3 у зв`язку із ухваленням судом першої інстанції рішення у справі №761/25101/20. До заяви боржником було додано копію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2021 у справі №761/25101/20.

Разом з тим, отримавши копію рішення Шевченківського районного суду від 31.08.2021 у справі 761/25101/20 та заяву боржника про припинення проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню НОМЕР_3, державним виконавцем не припинилося здійснення примусових заходів щодо примусового виконання виконавчого документа № 761/25101/20. Більше того такі дії не були припинені ним і після перегляду судового рішення від 31.08.2021 судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що у державного виконавця були відсутні підстави, після 31.08.2021 року, примусово виконувати заходи забезпечення,встановлені постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року у справі №761/25101/20, а отже і накладати штрафи за невиконання судового рішення від 09.09.2021, НОМЕР_3 від 16.09.2021, НОМЕР_3 від 24.09.2021, НОМЕР_3 від 07.10.2021, НОМЕР_3 від 13.10.2021, НОМЕР_3 від 21.10.2021, НОМЕР_3 від 28.10.2021, НОМЕР_3 від 03.11.2021, НОМЕР_3 від 10.11.2021, НОМЕР_3 від 18.11.2021, НОМЕР_3 від 25.11.2021, НОМЕР_3 від 01.12.2021, НОМЕР_3 від 08.12.2021, НОМЕР_3 від 16.12.2021, НОМЕР_3 від 22.12.2021.

Відтак, доводи апеляційної скарги про те, що суд дійшов помилкових висновків, що у державного виконавця були відсутні підстави після 31.08.2021 року примусово виконувати заходи забезпечення позову і відповідно накладати штрафи, не врахувавши, що заходи забезпечення позову не були скасовані, виконавче провадження тривало, а тому всі постанови після винесення рішення є правомірними, колегія суддів відхиляє, як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк дії ухвали про забезпечення позову закінчився не 31.08.2021 року, а саме після набрання рішенням суду законної сили є помилковими та спростовуються змістом ухвали про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 просив визнати неправомірним та скасувати п. 4 постанови, тоді як суд визнав неправомірним та зобов'язав заступника начальника відділу скасувати п. 4 постанови, а відтак суд вийшов за межі вимог скарги, колегія суддів відхиляє, оскільки вони є безпідставними. Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Суд не ухвалював судове рішення щодо вимог, які не були заявлені скаржником та не досліджувалися судом на предмет правомірності.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а відтак відсутні правові підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України , апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Калинич Мар'яни Іллічни - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2024 року.

Головуючий: Судді: