Справа № 350/1835/23
Номер провадження 2/350/53/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря судового засідання Маєвської С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

суд -

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій сторін:

Представниця позивача ОСОБА_1 - адвокат Лазоренко Т.В. звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою в інтересах позивача до відповідачки ОСОБА_2 , у якій просила розірвати шлюб, зареєстрований між позивачем та відповідачкою 25.09.2014 у виконавчому комітеті Брошнів-Осадської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №29.

В основу своїх позовних вимог представниця позивачки зіслалася на те, що з відповідачкою по справі позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них є малолітня дитина, місце проживання якої визначено з матір`ю, а тому спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Позивач наполягає, що подальший шлюб суперечить його інтересам, а тому шлюб із відповідачкою слід розірвати.

У судове засідання сторони не прибули, хоча суд вживав заходів для їх повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Представниця позивача - адвокат Лазоренко Т.В. подала до суду заяву, у якій просила розглянути справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнала та просив розірвати шлюб, укладений із позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30.10.2023 (а.с.14) суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи.

31.10.2023 представниця позивача - адвокат Лазоренко Т.В. подала до суду заяву про залишення без розгляду позовної заяви про розірванню шлюбу між сторонами (а.с.15).

13.11.2023 представниця позивача - адвокат Лазоренко Т.В. подала до суду заяву (а.с.18), у якій просила не розглядати її заяву про залишення позовної заяви без розгляду, цивільну справу розглянути за її та позивача відсутності.

14.11.2023. відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву (а.с.19), у якій просила відкласти розгляд у справі та надати термін для примирення на 6 місяців.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14.11.2023 (а.с.21) суд постановив надати сторонам у цивільній справі №350/1835/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу термін на примирення строком до 14 лютого 2024 року.

18.01.2024 відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву (а.с.21), у якій просила справу розглянути у її відсутності, а шлюб із позивачем розірвати.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15.02.2024 (а.с.22) суд поновив провадження у справі.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у судовому засіданні за наявних у матеріалах справі доказів.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 03.10.2018 сторони по справі зареєстрували шлюб 25.09.2014 у виконавчому комітеті Брошнів-Осадської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №29. Після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище позивачки « ОСОБА_2 » змінено на « ОСОБА_2 » (а.с.6).

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 07.06.2019 (а.с.7) підтверджено, що у сторін по справі є неповнолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини не можуть розірвати в позасудовому порядку.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:

беручи до уваги позицію позивача та визнання позову відповідачкою, проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з таких підстав.

Частиною першою ст.15, частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися стосунки, які призвели до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивач не бажає зберегти сім`ю, що суперечило б його інтересам, що підтверджено його заявою.

Небажання відповідачки зберегти шлюб також підтверджено заявою, у якій вона просив розірвати шлюб із позивачем.

Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання малолітньої дитини, як і відсутній спір про поділ спільного сумісного майна.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін у цій справі, а тому шлюб між ними необхідно розірвати.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивачка не заявляла вимогу про зміну її прізвища на дошлюбне, враховуючи її інтереси та керуючись вимогами законодавства України, суд вважає за можливе не вирішувати питання щодо зміни прізвища позивачки.

На підставі викладеного, ст.ст.24, 56, 105, 110, 112, 114, 141, 160 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, зареєстрований 25.09.2014 у виконавчому комітеті Брошнів-Осадської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №29 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Копію рішення направити в Рожнятівський районний відділ ДРАЦС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Бейко