Справа № 344/1466/23
Провадження № 2/344/329/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді: Татарінової О.А.,

за участю секретаря: Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги позову обґрунтовує тим, що 19 вересня 2022 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Івано-Франківську по вул Івасюка, 17, на ділянці дороги, де черговість проїзду не обумовлена правилами дорожнього руху, не надала переваги у русі транспортному засобу «Renault Duster» н.з. НОМЕР_2 , який наближався до нього з правого боку та котрим керував ОСОБА_1 , внаслідок чого трапилося зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно висновків патрульної поліції та суду дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 . Власність обох автомобілів підтверджується технічними паспортами. Вина водія ОСОБА_2 підтверджується протоколом та схемою ДТП і поясненнями учасників та свідків пригоди, а також постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.10.2022 року котрою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно висновку незалежної оцінки з визначення вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин № 78-11-2022 від 04.11.2022 року вартість матеріального збитку складає 44 479,99 грн. Таким чином, вважає, що ОСОБА_2 , як особа котра керувала джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем «Ford Focus» н.з. НОМЕР_3 , повинна відшкодувати йому витрати, які він мушу зробити для відновлення первинного стану свого автомобіля „Renault Duster" н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт.

Також позивачем зазначається, що протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивачеві довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що позивач тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет позивача, обтяжений дороговартісним лікуванням онкологічного захворювання у дружини позивача, ОСОБА_3 , довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Окрім того, саме цим автомобілем позивач возить свою хвору дружину до Польщі, де вона проходить курси лікування. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися, почалися проблеми зі здоров`ям і позивач був вимушений звертатися до лікарів та проходити дороговартісне обстеження та лікування. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині позивача. Розмір заподіяної позивачеві моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачеві і його родині, та витрати, пов`язані з відновленням психічного стану позивача, відпочинком від усього, що сталося із позивачем та членами його родини. Розмір душевних страждань позивача і страждань його родини оцінюється позивачем в 10 000 гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести позивачеві зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Враховуючи наведене просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 44 479 гривень 99 копійок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 гривень відшкодування моральної шкоди. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які понесені позивачем, а саме суму судового збору за подання позову в розмірі 1073,60грн та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн та витрат пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи в розмірі 4400грн, а всього 10473,60 грн

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з недоведеністю розміру шкоди.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (А.с.17)

Згідно постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.10.2022 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Так, із зазначеної постанови встановлено, що 19.09.2022 року близько 11 год 55 хв в м. Івано-Франківську по вул. Івасюка,17, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Ford Focus» н.з. НОМЕР_1 , на ділянці дороги, де черговість проїзду не обумовлена правилами дорожнього руху, не надала переваги в русі транспортному засобу «Renault Duster» н.з. НОМЕР_2 , який наближався до нього з правого боку, внаслідок чого трапилося зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.10.11 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також із зазначеної постанови встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненому доводиться даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД №201072 від 19.09.2022, схемою місця ДТП від 19.09.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також усними поясненнями останньої, наданими в судовому засіданні (а.с.4-5).

03.10.2022 року ОСОБА_1 звертався на огляд до кардіолога із скаргами на дестабілізацію АТ, болі голови в потилиці (а.с.35).

Відповідно до звіту незалежної оцінки з визначення вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин № 78-11-2022 від 04.11.2022 року ринкова вартість Renault Duster державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , 2020 рік випуску, пошкодженого у ДТП 19.09.2022 року, до появи пошкоджень. становить: 782 227,00грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин автомобіля Renault Duster державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , 2020 рік випуску, пошкодженого у ДТП 19.09.2022 року, до появи пошкоджень згідно методики становить: 18 836,94 грн. Вартість матеріального збитку згідно п. Методики 8.3 та величини ВТВ (втрати товарної вартості ) складає: 44 479,99 грн. (а.с.6-15).

Із калькуляції ремонту після ДТП №78/22 від 04.11.2022 року вбачається, що вартість ремонту становить 18 836,94 грн (а.с.22).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В той же час, цивільно-правова відповідальність сторін згідно зі спеціальним Законом на час ДТП застрахована не була.

Так, судом встановлено, що 19.09.2022 року близько 11 год 55 хв в м. Івано-Франківську по вул. Івасюка,17, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Ford Focus» н.з. НОМЕР_1 , на ділянці дороги, де черговість проїзду не обумовлена правилами дорожнього руху, не надала переваги в русі транспортному засобу «Renault Duster» н.з. НОМЕР_2 , який наближався до нього з правого боку, внаслідок чого трапилося зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.10.11 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.10.2022 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до звіту незалежної оцінки з визначення вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин № 78-11-2022 від 04.11.2022 року ринкова вартість Renault Duster державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , 2020 рік випуску, пошкодженого у ДТП 19.09.2022 року, до появи пошкоджень. становить: 782 227,00грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин автомобіля Renault Duster державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , 2020 рік випуску, пошкодженого у ДТП 19.09.2022 року, до появи пошкоджень згідно методики становить: 18 836,94 грн. Вартість матеріального збитку згідно п. Методики 8.3 та величини ВТВ (втрати товарної вартості ) складає: 44 479,99 грн. (а.с.6-15).

Розмір шкоди, визначений у звіті підтвердив допитаний в судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_4 .

Відповідач не погодились із розміром шкоди визначеним у даному звіті.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно зі статтями 29, 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до пункту 8.6.1. Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт "е").

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7. частини першої статті 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6., 8.6., 8.6.1., 8.6.2. Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Подібні правові висновки висловлено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 420/998/18 (провадження № 61-11714св19).

Суд вважає, що вартість матеріального збитку згідно звіту № 78-11-2022 від 04.11.2022 року визначена відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Крім того, витрати на відновлення транспортного засобу позивача після ДТП підтверджуються актом виконаних робіт № 27988 від 06.03.2023 року.

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено належними доказами завдання матеріальної шкоди та її розмір, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 44479 гривень 99 копійок.

Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною другою цієї статті передбачено,що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,а також в інших випадках, встановлених законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 дійшла висновку ,що виходячи з положень ст.ст.16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому, як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (п. 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

По своїй суті зобов`язання з компенсації моральної шкоди є досить специфічним, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, яка завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір цієї особи з потерпілим, у якому сторони домовилися, зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, - рішення суду, у якому визначені спосіб і розмір такої компенсації (див. висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, сформульований у постанові від 1 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц).

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49).

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19).

Зважаючи на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав порушення звичайного способу життя, моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою, необхідність докладання додаткових зусиль для відновлення транспортного засобу, з огляду на засади розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині в сумі 2 000,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Так, позивачем сплачено ФОП ОСОБА_4 за підготовку звіту незалежної оцінки з визначення вартості відновлювального ремонту 4400 грн. 00 коп.

Тому, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути вищезазначені судові витрати.

Керуючись ст.ст.258,259,263,273,354,355ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 44479 ( сорок чотири тисячі чотириста сімдесят дев`ять) гривень 99 копійок, моральну шкоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_7 витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 4400 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_7 судовий збір в розмірі 1 073 гривні 60 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Суддя Татарінова О.А.