Справа № 490/2650/24
н/п 2-з/490/74/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши заяву заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва про забезпечення позову у справі за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

02.04.2024 року заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва, який діє в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, звернувся до суду з позовом в якому просив усунути перешкоди Миколаївській міській раді у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду площею 0,1 га з кадастровим номером :15:005:0002 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести (демонтувати) житловий будинок, огорожу, будівельні матеріали по АДРЕСА_1 .

Разом з позовом прокурором подано заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позовні вимоги, а саме:

- накласти арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нього;

- заборонити ОСОБА_1 укладати договори, вчиняти інші правочини, здійснювати будь які дії щодо відчуження та передачі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради та іншим органам державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості по АДРЕСА_1 .

- заборонити виконавчому комітету Миколаївської міської ради змінювати адресу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву мотивує тим, що порушення ОСОБА_1 вимог законодавства під час будівництва житлового будинку на земельній ділянці прибережної захисної смуги р. Інгул площею 0,1 га з кадастровим номером :15:005:0002 за вищевказаною адресою. Зокрема, спірний будинок і огорожу ОСОБА_1 побудував на земельній ділянці, яка належить до земель комунальної власності водного фонду та не може використовуватись для індивідуального житлового будівництва та має бути повернута територіальній громаді міста. Недобросовісні дії ОСОБА_1 під час оформлення права власності на фактично недобудований і непридатний для проживання будинок, а також його подальша поведінка як власника, були спрямовані на притримання за собою забудь-яких умов ділянки з кадастровим номером :15:005:0002. З метою запобігання розпорядженню житловим будинком, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, прокурор просить вжити вищевказані заходи забезпечення позову:

Заява отримана суддею Черенковою Н.П. 08.04.2024 року.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить прокурор, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Необхідність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення має визначатися фактичними обставинами справи, які свідчитимуть про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Така правова позиція щодо вирішення питання про співмірність забезпечення позову викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № (провадження № 14-729цс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками демонтажу будинку та заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Предметом позову є усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання відповідача знести (демонтувати) житловий будинок, огорожу, будівельні матеріали по АДРЕСА_1 .

За такого, суддя вважає, що накладення арешту на житловий будинок, який позивач просить демонтувати не є доцільним способом забезпечення позову, оскільки такий вид забезпечення не відповідає вимогам позовної заяви.

Враховуючи характер та обсяг позовних вимог, суддя вважає, що заборона ОСОБА_1 , Миколаївській міській раді, Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради та іншим органам державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо відчуження та передачі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , буде достатнім та співмірним заходом забезпечення позову відповідно до заявлених заступником керівника Окружної прокуратури м.Миколаєва позовних вимог.

За такого, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову і не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, суддя прийшла до висновку про необхідність задоволення заяви частково.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 149-153, 157, 258, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Заяву заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва про забезпечення позову у справі за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- заборонити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) укладати договори, вчиняти інші правочини, здійснювати будь які дії щодо відчуження та передачі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, б.20, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код юридичної особи 41256954) та іншим органам державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості по АДРЕСА_1 .

- заборонити виконавчому комітету Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, б. 20, місто Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код юридичної особи 04056612) змінювати адресу нерухомого майна за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Флотська, буд.1/к.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Черенкова