Справа № 713/255/24
Провадження №2/713/152/24
11.03.2024 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.
У позові вказувала, що 28.08.2023 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрували у Центрі надання адміністративних послуг Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , який проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. На даний час вони не проживають однією сім`єю, шлюб розірвати не можуть до досягнення дитиною одного року.
Посилалася на те, що з часу фактичного припинення шлюбних відносин між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання їх малолітнього сина. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину, участі в утриманні та вихованні сина не приймає.
Відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки є працездатним, інших дітей та утриманців не має. На скільки їй відомо, він офіційно не працює, має нерегулярний заробіток, який повністю витрачає на свої потреби і відстежити його доходи в повному обсязі неможливо. Стан здоров`я відповідача дозволяє працювати, а матеріальне становище, дозволяє утримувати свою неповнолітню дитину.
Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2 ст.84 СК України. У зв`язку із складним матеріальним становищем потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача.
Вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку. Витрати на дитину в місяць приблизно становлять 6000,00-7000,00 гривень.
Посилаючись на ст.ст.75, 84, 180-182 СК України просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. У позовній заяві зазначила, що просить справу розглянути за її відсутності, позовну заяву підтримує в повному обсязі та згідна на винесення заочного рішення.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомив та не подав у встановлений судом строк відзив на позов.
З письмової згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
На підтвердження позовних вимог про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та її утримання позивачкою ОСОБА_1 надано такі докази:
копію витягу з Реєстру територіальної громади №2022/000091619 від 14.07.2022 року, згідно якого місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 ;
копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01.12.2023 року Центром надання адміністративних послуг Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;
копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 28.08.2023 року Центром надання адміністративних послуг Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якого 28.08.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб і після реєстрації шлюбу сторонам присвоєно прізвища ОСОБА_5 ;
довідку про зареєстрованих осіб №201, видану 19.01.2024 року Центром надання адміністративних послуг Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якої по АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наймач; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 син;
копію акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складений 08.01.2024 року комісією у складі начальника ССД Вашківецької міської ради Лукинюк Т.Д., офіцера громади ОСОБА_6 , спеціаліста ССД ОСОБА_7 , згідно якого комісія провела обстеження за адресою проживання ОСОБА_1 , в ході якого встановлено, що у склад сім`ї входять: ОСОБА_1 заявник; ОСОБА_3 дитина; ОСОБА_8 батько; ОСОБА_9 мати заявника. Умови проживання хороші, відповідають усім санітарно-гігієнічним нормам. Сталася сварка між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Батько погрожує, що забере дитину. Неадекватно себе поводить. Мама боїться за дитину. Батько гримав у двері, погрожував. Батько з дитиною не проживає. Загрози життю і здоров`ю дитини немає.
На спростування позовних вимог відповідач ОСОБА_2 доказів не надав.
Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину Суд застосовує такі норми права.
Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів судом установлено, що неповнолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні, відповідач допомоги у необхідному розмірі на його утримання не надає.
Дані обставини відповідачем не спростовані.
Враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, Суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 необхідно стягувати аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ним повноліття.
Тому позовна вимога про стягнення аліментів на неповнолітню дитину обґрунтована та підлягає задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.
Вирішуючи вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини на підставі ст.84 СК України, яку позивачка обґрунтовує перебуванням у відпустці до досягнення дитиною трирічного віку та можливістю відповідача надавати матеріальну допомогу, суд дійшов такого висновку.
У частині 2 ст.84 СК України закріплено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Аналіз норм матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що позивачка ОСОБА_1 повинна надати докази, що підтверджують наявність юридичних складових - певних умов, які дають підстави для виникнення аліментних зобов`язань у чоловіка батька дитини на підставі ст.84 СК України, зокрема:
- проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років;
- походження дитини від чоловіка (кровне споріднення);
- здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу.
Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка-батька дитини потрібна сукупність вказаних вище фактів.
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що:
позивачкою доведено належними та допустимими доказами факт проживання з нею їх спільної з відповідачем дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
всупереч вимогам ст.ст.12, 81 ЦПК України позивачкою суду не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на доведення наявності можливості надавати таку матеріальну допомогу відповідачем.
Тобто Судом установлено, що позивачкою не виконано обов`язок з доведення належними, достатніми та допустимими доказами наявності обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, а саме наявності юридичних складових сукупності певних умов, які дають підстави для виникнення аліментних зобов`язань на її утримання чоловіка на підставі ст.84 СК України.
Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення на підставі ст.84 СК України аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років необґрунтована і задоволенню не підлягає.
Посилання на ст.75 СК України безпідставне, оскільки дана стаття не регулює спірних правовідносин.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.
На підставі ст.ст.75, 76, 180-183, 191 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 354 ЦПК України, Суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2024 року і до досягнення ним повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. (тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп.).

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та житель АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК