БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/344/24
Провадження № 2/497/282/24
УХВАЛА

про розгляд заяви судді щодо самовідводу

15.02.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Ільєва Д.Д.,

без участі сторін,

розглянувши у приміщенні суду в м.Болград заяву судді Кравцової Алли Валентинівни про самовідвід у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, третя особа на боці позивача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2024 року автоматизованою програмою документообігу Болградського районного суду Одеської області для розгляду судді Кравцовій А.В. була розподілена цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усуненні перешкод у користуванні майном, третя особа ОСОБА_3 .

Головуючим суддею заявлено самовідвід від участі в розгляді даної справи через те, що нею було з`ясовано, що вона не можу брати участі в розгляді цієї справи і, згідно вимог чинного законодавства, а саме, ст.37 ЦПК України, підлягає відводу від розгляду даної справи за наступних підстав.

Вивчивши доводи заяви головуючого судді про самовідвід у даній справі судді, суд з`ясував наступне.

Відповідно до ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо приходить до висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Питання про відвід секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача вирішується складом суду, що розглядає справу. Суд, який розглядає заяву про відвід, заслуховує особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає надати пояснення, а також думку учасників справи. Неявка особи, якій заявлено відвід, у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд заяв про відвід судді здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України).

З аргументів вищевказаної заяви про самовідвід та матеріалів справи вбачається, що головуюча суддя підставою для відводу вважає скасування Постановою Одеського апеляційного суду її рішення як головуючого судді у першій інстанції у справі №497/1210/2020 (провадж. №2/497/6/23), а також наявність скарги ОСОБА_1 на дії судді під час розгляду цієї справи.

Так, в провадженні Болградського районного суду Одеської області з 17.09.2020р. перебуває цивільна справа №497/1210/2020 (провадж. №2/497/6/23) з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення моральної шкоди, третя особа на боці позивача без самостійних вимог ОСОБА_3 23.05.2023р.; у цій справі було ухвалено остаточне рішення під головуванням судді Кравцової А.В., яким було відмовлено у задоволенні вимоги позову в частині зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати паркан за адресою: АДРЕСА_1 , та задоволено вимогу позову в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_2 ) 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень в якості моральної шкоди та судові витрати в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня, а разом, 51681 (п`ятдесят одну тисячу шістсот вісімдесят одну) гривню. Постановою Одеського апеляційного суду від 23.11.2023р. була задоволена частково апеляційна скарга ОСОБА_1 у цій справі, а рішення суду першої інстанції в частині вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди скасоване і ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

З вимог позову у даній справі за №497/344/24 (провадження №2/497/282/24) з позовом гр. ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усуненні перешкод у користуванні майном, третя особа гр. ОСОБА_3 , вбачається, що спір між сторонами йдеться щодо їх прав користування суміжними земельними ділянками, що розташовані на АДРЕСА_2 і на АДРЕСА_1 .

А, з вимог позову у справі №497/1210/2020 (провадження№2/497/6/23) за позовом гр. ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення моральної шкоди, третя особа на боці позивача без самостійних вимог ОСОБА_3 , вбачається спір між тими ж самими сторонами та також щодо їх прав користування тими ж самими суміжними земельними ділянками, що розташовані на АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 .

Таким чином, обидві справи мають однакових учасників та однаковий спір щодо одного й того самого предмету спору прав користування одними й тими ж суміжними земельними ділянками.

Статтею 37 УПК України регламентовано випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді справи, а саме: «1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі; 2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення; 3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції; 4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. 5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. 6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі».

Таким чином, законодавство дійсно виключає можливість участі судді у розгляді цивільного спору, якщо цей суддя вже брав участь в його розгляді.

Відповідно до ст.29 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Ст.48ч.1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на підставі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), наявність безсторонності відповідно до п.1ст.6 європейської Конвенції про захист прав людини має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, а також його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду. Так, Рішенням від 09.11.06р. ЄСПЛ у справі «Білуга проти України», від 28.10.98р. у справі «Ветштан проти Швейцарії», зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди мають вселяти у громадськість в демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, має брати самовідвід або бути відведений.

Ст.36 ЦПК України регламентовано й інші підстави, за яких суддя підлягає відводу (самовідводу), а саме: «суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), … якщо вбачається, що є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді…», а також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Так, до Болградського районного суду Одеської області електронними засобами зв`язку 06.02.2024р. надійшло Повідомлення за №4147/0/9-24 від 06.02.2024 року щодо скарги гр. ОСОБА_1 на дії судді Кравцової А.В. під час розгляду справи №497/1210/2020, та зареєстроване за вх.№ЕП-298/24ВХ.

Подання скарги на суддю є правом особи, що, за загальним правилом, не створює конфлікту інтересів та не спричиняє тиску на суд, згідно чинного на даний момент судової практики, окрім здійснення будь-яких дій, спрямованих на перевірку наявності в діях судді ознак дисциплінарного проступку щодо безпідставного затягування строків розгляду справи або невжиття суддею заходів щодо її розгляду протягом строку, встановленого законом; інші дії можуть бути розцінені як тиск на суддю та втручання в здійснення правосуддя (рішення ВРП №830/1дп/15-21 від 14.04.2021р.). Одночасно, слід враховувати, що, відповідно до ч.4ст.36 ЦПК України регламентовано, що "незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу".

У даному випадку, викладені у заяві про самовідвід обставини можуть викликати сумніви в учасників справи та в сторонніх осіб щодо неупередженості судді Кравцової А.В.

Так, відповідно до загальних принципів з практики ЄСПЛ, безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має встановлюватися, також і згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (іншими словами чи не викликала поведінка судді об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача) («Fey проти Австрії», рішення від 24.02.1993, Series.A №255, пп.28 і 30, «Wettstein проти Швейцарії», №33958/96, п.42, ECHR 2000-ХІІ).

Крім того, п2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 ООН від 27.07.2006р., встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим ухвалення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи вищезазначені обставини, для запобігання виникнення у сторін, або в будь-якого стороннього спостерігача недовіри до судді та виникнення сумнівів в об`єктивності правосуддя, з метою забезпечення високого рівня довіри громадян до суду та усунення в подальшому обставин, які б могли вплинути на об`єктивний розгляд саме цієї справи, головуюча суддя Кравцова А.В. вважає, що нею підлягає заявленню самовідвід від участі в розгляді цієї справи.

Таким чином, незважаючи на те, що відсутні докази того, що головуючий суддя у даній справі є упередженою щодо розгляду даної справи та зацікавленою в її розгляді, а також є незалежною як професійний суддя, однак, відповідно до вимог чинного законодавства, підлягає безумовному відведенню від участі у подальшому розгляді даної справи у зв`язку з прямою вимогою чинного процесуального законодавства.

Тому, відповідно до вимог ст.ст.36,39 ЦПК України, вимоги заявленого головуючим суддею у даній справі самовідводу підлягають безумовному задоволенню, оскільки це передбачено чинним цивільно-процесуальним Законом та вимогами дотримання Бангалорських принципів поведінки суддів щодо виникнення можливих сумнівів в учасників даної справи або у будь-якого стороннього спостерігача.

Ст.41 ЦПК України встановлено наслідки відводу суду (судді): «1. В разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, що встановлений ст.33 цього Кодексу…».

Враховуючи викладене, дана справа підлягає направленню до канцелярії суду для визначення іншого судді для розгляду справи у порядку, що встановлений ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.33,36,37ч.1,39,40,41,260,261 ЦПК України, п2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Кравцової Алли Валентинівни про самовідвід.

Відвести суддю Кравцову Аллу Валентинівну від участі в розгляді даної цивільної справи №497/344/24 (провадження №2/497/282/24) - на підставі ст.37ч.1 ЦПК України та положень п2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів.

Передати до канцелярії Болградського районного суду Одеської області цивільну справу №497/344/24 (провадження №2/497/282/24) з позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, третя особа на боці позивача ОСОБА_3 , для визначення іншого судді для розгляду даної справи у порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею відповідно до вимог ст.261 ЦПК України.

Суддя Кравцова А.В.