Номер провадження 2/754/2445/24
Справа №754/2770/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Панченко О.М.

за участю секретаря: Сарнавського М.О.

розглянувши у відкритому (підготовчому) засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 з посиланням на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьком якої згідно свідоцтва про народження зазначено ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_2 . Разом з тим, ще задовго до зачаття дитини з вересня 2022 року ОСОБА_2 проживала без реєстрації шлюбу з іншим чоловіком - ОСОБА_1 , який є біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент зачаття дитини відповідачка не мала шлюбних відносин з ОСОБА_4 . При цьому останній знав про те, що ОСОБА_2 проживала разом з позивачем та вагітна від нього, у зв`язку з чим шлюб між ними було розірвано. Незадовго після народження ОСОБА_5 - ОСОБА_6 помер, через що без його заяви про визнання батьківства за ОСОБА_1 при реєстрації народження дані дитини були внесені з урахуванням того, що на момент зачаття дитини ОСОБА_2 перебувала ще у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , тобто батьком дитини було записано саме останнього, а не ОСОБА_1 . Походження дитини ОСОБА_3 підтверджується звітом про встановлення батьківства ДНК, яким підтверджено, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач просить суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та виключити з актового запису про народження всі відомості про батька: «прізвище», «ім`я», «дату народження» а саме щодо: ОСОБА_4 . Внести до а/з про народження дитини зміни, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , змінивши прізвище дитини на « ОСОБА_7 », по батькові на « ОСОБА_8 ».

Ухвалою судді Панченко О.М. від 27.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її підготовчий розгляд.

В судове засідання позивач та його представник не прибули, від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримують.

В судове засідання відповідачка не прибула, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про визнання позову.

Третя особа: представник Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

13.08.2010 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

07.07.2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвали шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьком якої згідно свідоцтва про народження зазначено ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_2 . Як зазначив в позові позивач, разом з тим, ще задовго до зачаття дитини з вересня 2022 року ОСОБА_2 проживала без реєстрації шлюбу з іншим чоловіком - ОСОБА_1 , який є біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент зачаття дитини відповідачка не мала шлюбних відносин з ОСОБА_4 . При цьому останній знав про те, що ОСОБА_2 проживала разом з позивачем та вагітна від нього, у зв`язку з чим шлюб між ними було розірвано. Незадовго після народження ОСОБА_5 - ОСОБА_6 помер, через що без його заяви про визнання батьківства за ОСОБА_1 при реєстрації народження дані дитини були внесені з урахуванням того, що на момент зачаття дитини ОСОБА_2 перебувала ще у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , тобто батьком дитини було записано саме останнього, а не ОСОБА_1 . Походження дитини ОСОБА_3 підтверджується звітом про встановлення батьківства ДНК, яким підтверджено, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із ст. ст. 4 ч. 1; 5 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до висновку експерта ТОВ ДНК ЕКСПЕРТ молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не може бути виключений як біологічний батько досліджуваної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ймовірністю 99,999999%, таким чином, батьківство практично доведено.

Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та вказаного висновку експертизи відповідачем суду не надано.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, суд дійшов висновку, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують біологічне батьківство ОСОБА_1 , відносно ОСОБА_3 , тому в інтересах дитини позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 125, 128, 134 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання батьківства, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за №1146 від 06.12.2023 року (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Деснянським ВДРАЦС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) 06.12.2023 р.) всі відомості про батька ОСОБА_4 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за №1146 від 06.12.2023 року (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Деснянським ВДРАЦС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) 06.12.2023 р.), зазначивши відомості про батька: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_7 », по батькові з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_8 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 11.04.2024 у відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.М. Панченко