Справа № 502/821/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності за спадкове майно.

В обгрунтовання поданого позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з:

- земельної ділянки площею 2,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА№ 371445, виданого 25.08.2005 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0048.

Брат позивача, ОСОБА_3 , будучи сином померлої ОСОБА_2 , відповідно до ст.1261 ЦПК України будучи спадкоємцем за законом до майна померлої, прийняв спадщину фактично, оскільки проживав разом з нею за однією адресою на день її смерті, але при житті не оформив належним чином спадкові права.

Брат позивача, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 , залишилося спадкове майно, яке складається з:

- земельної ділянки площею 2,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА№ 371445, виданого 25.08.2005 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0048, на ім`я ОСОБА_2 .

Позивач, ОСОБА_1 , відповідно до ст.. 1262 ЦК України є спадкоємцем за законом до майна померлого ОСОБА_3 , оскільки у брата не було інших спадкоєців та прийняла спадщину фактично, так як проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою на день його смерті та звернувшись до нотаріальної контори за оформленням спадщини, отримала роз`яснення щодо неможливості оформлення спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, та їй було рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання.

Оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, то оформити право власності в нотаріальному порядку позивач не має можливості.

В зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

- визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 2,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА№ 371445, виданого 25.08.2005 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0048, в порядку спадкування після смерті на ім`я ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача - Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01.04.1975 року Дмитрівським с/ЗАГС Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , актовий запис №17 від 01.04.1975 року, /а. с. 7/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 19.07.1980 року Дмитрівською сільрадою Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , актовий запис №49 від 19.07.1980 року, /а. с. 6/.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 зареєстрованого 21.02.2000 року Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 21.02.2000 року, про що було зроблено відповідний актовий запис №01 від 21.02.2000 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_5 » /а. с. 9/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 05.03.2010 року Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 12 від 05.03.2010 року, /а. с.9/.

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 371445, виданого 25.08.2005 року головою Кілійської районної державної адміністрації вбачається, що ОСОБА_2 , яка мешкає в с. Дмитрівка Кілійського району Одеської області, на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 12 листопада 2004 року № 685 є власником земельної ділянки площею 2,56 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 92. Кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0048, /а. с. 12-15/.

Згідно довідки №508 від 01.03.2024 року, виданої старостою виконавчого комітету Кілійської міської ради Дмитрівського старостинського округу №4 Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1939 року народження, була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті. На день її смерті за вищевказаною адресою постійно були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 -син. На момент смерті ОСОБА_2 заповітів не було, /а. с. 11/.

Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 840/01-16 від 15.07.2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77561054 від 05.07.2024 року. Та згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77561066 від 05.07.2024 року інформація в Спадковому реєстрі, відносно ОСОБА_2 , 1939 року народження, як заповідача - відсутня, /а.с. 24-26/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 09.09.20214 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 477 від 09.09.2024 року, /а. с.10/.

Згідно довідки №509 від 01.03.2024 року, виданої старостою виконавчого комітету Кілійської міської ради Дмитрівського старостинського округу №4 Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 до дня смерті. На день його смерті за вказаною адресою постійно була зареєстрована і проживала: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - сестра.

Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 840/01-16 від 15.07.2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77561001 від 05.072024 року. Та згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77561012 від 05.07.2024 року інформація в Спадковому реєстрі, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як заповідача- відсутня, /а.с. 27-28/.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про прийняття ОСОБА_3 м, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщини, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно належність ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельної ділянки площею 2,56 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0048, яку він успадкував після смерті матері, але належним чином не оформив спадкові права на неї.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до п. п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1225, 1262, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на земельну ділянку площею 2,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА№ 371445, виданого 25.08.2005 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0048, в порядку спадкування після смерті на ім`я ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан