Суддя Попова В. О.
Справа № 644/6816/23
Провадження № 2/644/565/24
23.01.2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю

секретаря судового засідання Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання

у с т а н о в и в :

Представник позивача Лоскот М.І., яка діє на підставі довіреності, звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом, вказаним вище.

На обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м.Харкова. Проте, обов`язку щодо повної та своєчасної сплати за надані послуги відповідачі не здійснюють, що призвело до утворення заборгованості, у зв`язку з чим просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за період з 01.06.2013 по 05.06.2015 у розмірі 4 734 грн 53 коп., а за період з 06.06.2015 по 23.02.2022 з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у розмірі 64 106 грн 99 коп. У зв`язку із простроченням виконання зобов`язань позивачем було нараховано 3% річних у сумі 1 451 грн 50 коп. та інфляційні втрати у сумі 8 615 грн 45 коп.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2023 року позовна заява прийнята, провадження відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін.

09 жовтня 2023 року через канцелярію суду від адвоката Ломакіна Е.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1253148 та в інтересах ОСОБА_4 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1253165, надійшов відзив згідно яких заперечує проти позову, мотивуючи тим, що позивачем заявлені вимоги поза межами трьохрічного строку позовної давності; не згоден з нарахованими позивачем інфляційними витратами та 3 відсотків річних з підстав, зазначених у відзиві. Просить у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення зазначеної заборгованості за період з 01.06.2013 по 05.06.2015 відмовити у повному обсязі; у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити частково за період з 06.06.2015 по 07.09.2020 (а.с. 18-20). Крім того, одночасно з відзивом подана заява про застосування позовної давності (21-22). Також надана копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.04.2022, з якого вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 уклала шлюб 29.04.2022, зареєстрований Полтавським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) та змінила прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_6 (а.с.25).

Від представника позивача ОСОБА_7 , яка діє на підставі довіреності № 01-40/10266/110 від 27.09.2023, через канцелярію суду 30 листопада 2023 року подано додаткові письмові пояснення по справі, в яких остання зазначає, що подана заява від сторони відповідачів про застосування строків позовної давності свідчить про визнання ними порушеного права позивача, тобто наявну заборгованість. Щодо застосування строків позовної давності посилається на Постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-Co V-2» , якою встановлено карантин на всій території України у період з 12.03.2020 по 22.05.2020, який в подальшому був неодноразово продовжено. Згідно Закону України «про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби COVID-19» від 30.03.2020 № 540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 12 «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення короновірусної хвороби COVID-19, строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину». Таким чином, заборгованість з 12.03.2017 по 23.02.2023 не виходять за строки позовної давності. Крім того, вважає, що інфляційні втрати та 3% річних нараховані вірно відповідно до чинного законодавства, контр розрахунок стороною відповідачів не надавався (а.с.49-50).

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином та своєчасно. Через канцелярію суду представник позивача Лоскот М.І., яка діє на підставі довіреності надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення (а.с. 16).

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку та своєчасно. Через канцелярію суду електронними засобами зв`язку 09.10.2023 від представника відповідачів адвоката Ломакіна Е.В. надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність відповідачів; при ухвалені рішення просить врахувати викладене у відзиві(а.с. 34 ).

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 08.09.2023, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

З доданої до відзиву копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.04.2022 вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 уклала шлюб 29.04.2022, зареєстрований Полтавським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 (а.с.25).

Будинок АДРЕСА_2 є багатоквартирним, з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює позивач - КП «Харківські теплові мережі».

Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_2 на ОСОБА_1 (а.с.4-5).

Відповідно до статті 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, до 01.05.2019 року регулювались Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV (далі за текстом Закон України від 24.06.2004 № 1875-ІV), з 01.05.2019 року Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі за текстом Закон України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004, ч. 1 ст. 1 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004, п. 5.ч. 2 ст. 7 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», на підставі п.1.4 рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста» від 23.12.1998р. № 1407 в редакції рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 30.09.2003р. № 946 визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води. Вказане рішення було прийнято Виконавчим комітетом Харківської міської ради з метою забезпечення безперебійної експлуатації енергетичного обладнання та споруд, підвищення надання якості послуг з теплопостачання та підігріву гарячої води, згідно Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно п.п. 18,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ( далі Правила) затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005р., які діяли на момент виникнення заборгованості, споживач зобов`язаний сплачувати послуги з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води у строки, встановлені договором або законом; розрахунковим періодом для оплати послуг / календарний місяці; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або затверджених нормативів ( норм) споживання.

У відомості нарахувань та оплат за послуги теплопостачання з урахуванням періоду платежів, доданої до матеріалів справи, зазначено тарифи на опалення та гарячу воду, що застосовувались у певний період, опалювальна площа квартири, кількість зареєстрованих в квартирі осіб, нараховані суми та сплачені споживачами кошти.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг, які надавало їм КП «Харківські теплові мережі», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги.

Відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили.

Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має.

Згідно відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання за особовим рахунком № НОМЕР_2 наявна заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.06.2013 по 23.02.2022 у розмірі 68 841 грн 52 коп.

Досліджуючи вимоги позивача та заперечення відповідачів в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України)

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У наданих суду відзиві та заяві про застосування позовної давності, сторона відповідача просить застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Положеннями ч.1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності.

Спеціальна позовна давність визначена статтею 258 ЦК України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 натупного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 р. № 651 карантин на всій території України був скасовано з 01 липня 2023 року.

Як свідчать матеріали справи, датою звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною заявою до суду є 07 вересня 2023 року, тобто після скасування карантину. Тому, норми розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України зокрема, пункт 12 щодо продовження строків, визначених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу після 01.07.2023 не застосовуються.

Представник позивача просить стягнути заборгованість з ОСОБА_1 за період з 01.06.2013 по 05.06.2015 у розмірі 4 734 грн 53 коп., а за період з 06.06.2015 по 23.02.2022 з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у розмірі 64 106 грн 99 коп., тобто більш ніж за 3 роки.

Згідно відомості нарахувань, заборгованість в межах позовної давності за період з 07 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 24 372 грн 93 коп.

Досліджуючи вимоги позивача та заперечення сторони відповідачів в частині нарахування інфляційних витрат та 3% річних, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч.2ст. 625 ЦК України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» не передбачено обмежень щодо нарахування та стягнення інфляційних витрат та 3% річних.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 8 615 грн 45 коп. та трьох процентів річних в сумі 1 451 грн 50 коп. у зв`язку із простроченням відповідачами оплати комунальних послуг за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, нарахованих за період з вересня 2020 року до березня 2022 року.

Враховуючи викладене, суд, встановивши, що у відповідачів є заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості за надані послуги в межах строків позовної давності, тобто з 07.09.2020 року по 23.02.2022, інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за період з вересня 2020 року до березня 2022 року, передбачених статтею 625 ЦК України, на підставі ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України.

В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає також стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог в дольовому співвідношенні судовий збір у розмірі 1 171 грн 44 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 12,13,19,76, 80,81,141, 264, 265 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_4 ), які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», вул. Мефодіївська, б. 11, м. Харків, 61037 р/р НОМЕР_5 ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, , заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 07.09.2020 року по 23.02.2022 у сумі 24 372 (двадцять чотири тисячі триста сімдесят дві) грн 93 коп., інфляційні втрати у розмірі 8 615 (вісім тисяч шістсот п`ятнадцять) грн 45 коп. та 3% річних у сумі 1 451 (одна тисяча чотириста п`ятдесят одна) грн 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_4 ), які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», вул. Мефодіївська, б. 11, м. Харків, 61037 р/р НОМЕР_5 ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, , суму сплаченого судового збору - по 585 (п`ятсот вісімдесят п`ять) грн 72 коп. з кожного.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.01.2024.

Головуючий суддя: Попова В.О.