ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/657/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №700/541/22 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретар Любченко Т.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_2 на ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 29.09.2022 (повний текст складено 29.09.2022, суддя в суді першої інстанції Бесараб Н.В.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ГУ ПФУ в Черкаській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

у серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - проживання заявниці з 30.12.1988 по 13.02.1992 за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вказала, що вона звернулася до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком із його зменшенням відповідно до положень ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак заявниці було відмовлено у призначенні пенсії на підставі того, що нею не підтверджено період проживання або роботи на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше 4-х років станом на 01.01.1993 та не підтверджено статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Встановлення юридичного факту проживання на певній території потрібне заявнику для оформлення різного роду компенсацій та пільг.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 29.09.2022 заяву ОСОБА_2 у справі залишено без розгляду на підставі ч.6 ст. 294 та ч.4 ст. 315 ЦПК України. Ухвала мотивована тим, що з поданої заявником заяви про встановлення факту проживання на певній території вбачається спір про право, який в подальшому необхідний заявнику для оформлення документів для призначення пенсії, тому заявлені вимоги не підлягають судовому розгляду в порядку окремого провадження, а спір належить вирішувати у порядку позовного провадження.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 17.10.2022 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вказує, що суд першої інстанції не врахував, що заявник вже зверталася до суду з адміністративним позовом для захисту своїх прав.

За наявності передбачених законом підстав заявник звернулася до суду у даній справі із заявою про встановлення юридичного факту проживання у визначений період за визначеною адресою, оскільки вона не має можливості в інший спосіб довести даний факт. У даній справі немає спору про право, який міг би виникнути із встановлення судом вказаного факту, а тому немає й підстав для залишення заяви без розгляду.

Скаржник вказує, що вона не порушує питання про встановлення факту віднесення себе до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто немає спору щодо визначення наявності вказаного правового статусу в заявника.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Черкаській області, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість скарги, просить відмовити у задоволенні вимог заявника.

Справа повторно переглядається судом апеляційної інстанції після скасування постановою Верховного Суду від 07.02.2024 з направленням справи на новий апеляційний розгляд постанови Черкаського апеляційного суду від 03.11.2022, якою вирішено закрити провадження у справі з підстав порушення правил юрисдикції та віднесення вирішення порушуваних заявником питань до повноважень адміністративного суду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що заявник у справі стверджує про те, що починаючи з грудня 1988 року і по даний час вона проживає у смт. Лисянка, яке рішенням КМУ УРСР від 23.07.1991 внаслідок аварії на ЧАЕС відносилося до 4 зони посиленого радіологічного контролю, у зв`язку з чим вона просила суд встановити факт постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Із повідомлення ГУ ПФУ у Черкаській області вбачається, що ОСОБА_2 31.05.2021 звернулась до вказаного управління з приводу призначення їй пенсії за віком із застосуванням ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вказаним повідомленням ОСОБА_2 роз`яснено, що нею не підтверджено період проживання або роботи на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше 4-х років станом на 01.01.1993.

У подальшому ОСОБА_2 зверталася з адміністративним позовом до ГУ ПФ України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.03.2022 у задоволенні адміністративного позову їй було відмовлено у зв`язку з недоведеністю факту, що станом на 01.01.1993 заявник проживала 4 роки на території зони посиленого радіоекологічного контролю (справа №580/584/22).

Зазначаючи про необхідність встановлення вказаного факту у порядку окремого провадження у цивільному судочинстві для оформлення пенсії та пільг, заявник звернулася до суду у даній справі.

Такими є фактичні обставини у справі.

Правовідносини, що виникли на їх підставі, мають таке правове регулювання.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Перелік підвідомчих суду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, наведений у частині першій статті 315 ЦПК України. Встановлення факту постійного проживання особи на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, до цього переліку не віднесено.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що в порядку цивільного судочинства розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Така правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 30.05.2018 у справі №761/16799/15-ц

Також, згідно з рекомендаціями, наданими у п. 2 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди при вирішенні питання про підвідомчість справи мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Не можуть розглядатись судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Для встановлення пільг і компенсацій визначаються певні категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Частиною першою статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки, та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

У даній справі заявник ОСОБА_2 просила встановити юридичний факт її проживання в зоні посиленого радіологічного контролю у період з 30.12.1988 по 13.02.1992, який необхідний їй для підтвердження права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1.

Пунктом 2.1. Розділу ІІ Порядку №22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Статтею 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Таким чином право на пенсію відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мають лише ті особи, які отримали посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і (або) потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи та в яких підтверджено перед органом, уповноваженим призначати пенсію, строк проживання на території, що зазнала радіоактивного забруднення певної категорії, у визначені періоди часу.

Як вбачається із матеріалів справи заявник ОСОБА_2 отримала посвідчення, яке датовано 10.05.1995 (а. с. 7), проте їй відмовлено адміністративним судом у підтвердженні факту проживання станом на 01.01.1993 протягом 4-х років на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

При цьому законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, який надає право на передбачені законом пільги, у спосіб звернення до відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування ВП ВС постанові від 10.04.2019 у справі №162/760/17.

Крім того, у постанові ВП ВС від 27.03.2019 у справі №569/7589/17 за заявою про встановлення факту проживання заявника на території зони гарантованого добровільного відселення, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, зроблено висновок про те, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, який надає право на передбачені законом пільги. Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає і встановлення органом ПФУ відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

ВП ВС у постанові від 18.01.2024 у справі №560/17953/21 зробила висновок, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Таким чином апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у даній справі наявний спір про право та відповідну заяву, подану в порядку окремого провадження, слід залишити без розгляду, адже з матеріалів справи не вбачається порушення заявником питань про захист її прав, а натомість встановлення юридичного факту, про який просить заявник, є передумовою для виникнення у неї в подальшому відповідних прав на оформлення різного роду компенсацій та пільг

За приписами ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 29.09.2022 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 293, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 29.09.2022 у даній цивільній справі скасувати.

Матеріали справи за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ГУ ПФУ в Черкаській області, про встановлення факту, що має юридичне значення направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 02.04.2024.

Суддя-доповідач

Судді