РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2024 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Губської Я.В.,
при секретарі Мордухович К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в особі представника адвоката Шевченко Олександра Олександровича (м.Харків, вул. Гімназійна Набережна 18 А оф.305) до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега Гарант» (м. Харків, вул.Донця-Захаржевського б.6/8), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди,-
Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шевченко О.О. 11 червня 2021 року звернувся до суду з позовною заявою та просив суд стягнути з АТ Страхова Компанія «Мега-Гарант » на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 83 384,04 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 32 877,15 грн., суму завданої моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., стягнути солідарно з відповідачів понесені витрати на сплату судового збору.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 15 червня 2021 відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12 серпня 2021 року закрито підготовче провадження по справі.
20.08.2021 до суду від представника відповідача АТ Страхова компанія «Мега-Гарант » надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що 12.08.2020 року між АТ Страхова компанія «Мега-Гарант » та ОСОБА_4 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/0835278. Строк дії страхування з 12.08.2020 року по 11.08.2021 року включно. Страхова сума на одного потерпілого-за шкоду, завдану здоров`ю і життю 260 000 грн., за шкоду заподіяну майну -130 000 грн. Франшиза за договором становить 2600 грн. 09.02.2021 року до АТ Страхова компанія «Мега-Гарант » від ОСОБА_1 було подано повідомлення про ДТП. 06.04.2021 року до АТ Страхова компанія «Мега-Гарант » від ОСОБА_1 була надана заява про страхове відшкодування. АТ Страхова компанія «Мега-Гарант » після отримання заяви від позивача про страхове відшкодування було в установлений строк направлено суб`єкта оціночної діяльності до місцезнаходження пошкодженого майна з метою визначення розміру збитків, в результаті чого 22.01.2021 року був проведений огляд ТЗ та підготовлено Звіт №85/02/21 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 14.04.2021 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 59 059,15 грн. Вказали, що відповідно до ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» обов`язок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому ТЗ покладено саме на страховика цивільно- правової відповідальності власника наземного ТЗ. АТ Страхова компанія «Мега-Гарант » перерахувала ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 46 615.96 грн., вказана сума погоджується зі Звітом №85/02/21 від 14.04.2021 року. Окрім того, вказаний Звіт від 14.04.2021 року №85/02/21 виконаний суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 не оскаржувався позивачем у встановленому законом порядку та не рецензувався в порядку, встановленому ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Посилався на те, що за даними Висновку експерта №2981 від 24.03.2021 року, який наданий позивачем до позову зазначено, що транспортний засіб є фізично знищений, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У вказаному висновку суду не встановлена різниця між вартістю транспортного засобу Toyota Corolla р.н.з. НОМЕР_3 до та після ДТП. Висновок не містить інформацію щодо предмета доказування, оскільки величина загального матеріального збитку не може бути стягнення зі страховика. Також просив відмовити у стягненні витрат на професійну правову допомогу у зв`язку з тим, що вказана вимога є похідною від основної.
02.09.2021 до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якій представник зазначив, що висновок експерта №2981 від 24.03.2021 року є належним доказом. Відповідно до вказаного висновку, відновлювальний ремонт автомобіля визнаний недоцільним з економічної точки зору, оскільки ринкова вартість автомобіля перевищує вартість його відновлювального ремонту, а тому наявні підстави для визнання автомобіля позивача фізично знищеним. Оскільки власник ТЗ згоден з його знищенням, то відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП. Тому після відшкодування шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП, яка визначається за ринковою вартістю ТЗ, вказаний автомобіль може бути переданий відповідачу 1 та відповідачу 2.
11.10.2021 до суду від представника відповідача АТ Страхова компанія «Мега-Гарант» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник посилався на те, що АТ Страхова компанія «Мега-Гарант » здійснило у повній відповідності з вимогами чинного законодавства розрахунок розміру страхового відшкодування, який підтверджується звітом від 14.04.2021 року №85/02/21, тому вимоги ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат у вигляді залишку суми страхового відшкодування є безпідставними та необґрунтованими.
01.12.2021 до суду надійшли додаткові пояснення сторони позивача. Представник посилався на те, що не погоджується з твердженням АТ Страхова компанія «Мега-Гарант », що у разі встановлення вартості матеріального збитку в розмірі ринкової вартості автомобіля, це передбачає автоматичне вирахування з встановленої суми залишкової вартості ,оскільки відповідачі можуть забрати залишки транспортного засобу, який має повну залишкову вартість. Висновок, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження жодним чином не стосується тільки фізичних осіб, і не має ніякого зв`язку з особливостями відшкодування тим чи іншим суб`єктом. Вказав, що відповідно до акту технічного стану транспортного засобу №01/09/2021 від 06.09.2021 виданого ТОВ «Техвел» вартість транспортного засобу Toyota Corolla р.н.з. НОМЕР_3 після ДТП становить 7800 грн. Таким чином різниця між вартістю ТЗ Toyota Corolla р.н.з. НОМЕР_3 до ДТП-162 877,15 грн. та після ДТП-7800 грн. становить 155 077,15 грн.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шевченко О.О. в судове засідання не з`явились, позивач надав заяву про слухання справи за їх відсутністю, вимоги позовної заяви просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив, заперечення до суду не надходили.
Представник відповідача АТ Страхова компанія «Мега-Гарант» в судове засідання не з`явився, в поданому відзиві, в задоволенні позову просив відмовити.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чинному повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що транспортний засіб Toyota Corolla р.н.з. НОМЕР_3 , 2007 року випуску належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 27.09.2017 вбачається, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_6 27 вересня 2017 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу прізвище чоловіка- ОСОБА_7 , дружини ОСОБА_7 .
Відповідно до довіреності НРА 881547 від 19.04.2021 позивач має право представляти інтереси ОСОБА_3 , в судових інстанціях загальної юрисдикції та на отримання страхового відшкодування.
Судом встановлено, що 04.02.2021 о 17.00 за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 14 ОСОБА_2 керував автомобілем «Хонда» р.н. НОМЕР_2 , здійснив поворот ліворуч, опинився на смузі зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «Тойота» р.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 . Транспортні засоби механічно пошкоджені, спричинені збитки.
В матеріалах справи міститься постанова Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2021, з якої вбачається що ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00грн.
Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.
На момент ДТП цивільно правова відповідальність автомобіля ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СК «Мега Гарант» на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/0835278 від 12.08.2020 р., забезпечений транспортний засіб Honda Accord р.н.з. НОМЕР_2 . Строк дії Договору страхування- з 12.08.2020 по 11.08.2021 включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, завдану життю та здоров`ю -260 000 грн., за шкоду, заподіяну майну-130 000 грн., франшиза за договором -2600 грн.
06 лютого 2021 року позивачем ОСОБА_1 до АТ «СК «Мега Гарант» подано повідомлення про ДТП, яке було отримано АТ «СК «Мега Гарант» 08.02.2021.
Огляд транспортного засобу був проведений 22.02.2021 року за участі оцінщика Мороз та ОСОБА_7 , зафіксовані пошкодження транспортного засобу, з їх описом, заперечень щодо ушкоджень від ОСОБА_7 не надходило. Додаткових оглядів транспортного засобу не проводилось.
01.04.2021 позивач надіслав АТ «СК «Мега Гарант» заяву про виплату страхового відшкодування, яка була отримана 05.04.2021. В додатках до заяви ОСОБА_1 також додав звіт експерта № 2981, який був проведений на його замовлення.
Матеріалами справи встановлено та не оспорюється сторонами, що АТ «СК «Мега Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 46 615,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1871 від 07.05.2021.
Відповідно до висновку експерта №2981 від 24.03.2021, на який посилається позивач в обґрунтування вимог позову, за результатами проведення авто товарознавчого дослідження від 24.03.2021 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Corolla р.н.з. НОМЕР_3 , пошкодженого в результаті ДТП, визначається ринковою вартістю КТЗ станом на 04.02.2021 та становить 162 877,15 грн., оскільки вартість відновлювального ремонту(200613,04 грн) перевищує ринкову вартість автомобіля (162877,15 грн.), то розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля приймається в розмірі ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження, що оцінений у сумі 162877,15 грн.
Суд звертає увагу, що при наданні звіту про оцінку від 14.04.2021 року № №85/02/21 вже був наданий до СК Овчієвим звіт від 24.03.2021 року № 2981 та він був врахований при наданні свого заключення 14.04.2021 року.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України: кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно положень чч.1 та 2 ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Згідно вимог ст. 1187 ЦК України, в разі заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки, обов`язок по її відшкодуванню покладається на особу, яка володіє транспортним засобом, використання якого призвело до заподіяння шкоди. Цією особою в даній справі є відповідач.
Стаття 979 ЦК України передбачає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Стаття 1 Закону України «Про страхування» передбачає, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV.
Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
За змістом Закону №1961-IV (стст.9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (вчинення ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальною нормою для страховика цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов`язок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому транспортному засобу, покладено саме на страховика цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.
Відповідно до статті 9 Закону України Про страхування визначено, що страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
За змістом вказаної норми у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.
Таким чином, суд погоджується з позицією відповідача АТ «СК «Мега-Гарант», що у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з понесениям витрат на оплату ремонту автомобіля, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.
Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до обов`язків страховика відноситься - протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Зазначеному обов`язку страховика кореспондує обов`язок водіїв та учасників транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди. зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно находилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів) - пункт 33.3 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відомостей про звернення позивача ОСОБА_8 до відповідача з приводу незгоди з висновком оцінки шкоди в Звіті від 14.04.2021 року №85/02/21 СОД ФОП ОСОБА_5 до суду не надано. Таким чином, судом при ухваленні даного рішення приймаються до уваги саме висновки звіту від 14.04.2021 року №85/02/21 СОД ФОП ОСОБА_5 , що виконаний страховиком, відповідно до вимог ст..ст.33,34 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
При цьому суд критично розцінює висновки експерта № 2981 ННЦ «ХНДІСЕ ім.проф.М.С.Бокаріуса» на замовлення ОСОБА_1 від 24.03.2021 щодо економічної недоцільності в ремонті даного автомобіля, оскільки ринкова вартість автомобіля на дату ДТП зазначена нижчою(162877,15 грн), ніж вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_3 (200613,04 грн). Такі висновки суд вважає, що зроблені помилково в результаті перекручування відомостей про ринкову вартість автомобіля і вартості ремонту цього автомобіля, оскільки з сукупності досліджених судом доказів не вбачається таких критичних пошкоджень автомобілю Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_3 , що унеможливлює і робить недоцільним його ремонт. Згідно акту технічного стану транспортного засобу ТОВ «Техвел» від 06.09.2021(а.с.152-153) у вказаного автомобіля в задовільному стані:ходова частина, коробка передач і зчеплення, кермо,акумулятор, пневматичні шини, гальмівна система, однак виходячи з таких даних, сума, в яку оцінено залишкову вартість цього автомобіля 7800 грн судом ставиться під сумнів.
За клопотанням позивача судом 10.07.2023 було призначено експертизу, на вирішення експертам поставлено наступні питання:Чи підтверджується розрахунок остаточної залишкової вартості колісного транспортного засобу, а саме автомобілю Toyota Corolla р.н. НОМЕР_3 у сумі 7800 грн. зроблений 06.09.2021 ТОВ «Техвел»? Яка залишкова вартість колісного транспортного засобу, а саме автомобілю Toyota Corolla р.н. НОМЕР_3 . Роз`яснено сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. Проте, згідно повідомлення від 28.09.2023 про неможливість проведення судової експертизи, зазначено, що експертиза не проведена, оскільки клопотання експерта виконано не було, а саме: не було надано акт дефектування КТЗ та автомобіль. Згідно наявної у справі розписки, з клопотанням експерта від 17.08.2023 позивач ознайомлений 01.09.2023(а.с.175)
Враховуючи, що суд не погоджується з висновками щодо вартості матеріального збитку, викладеного у звіті № 2981, наданого позивачем до позову та за не оскарження висновків звіту № 85/02/21, і позивачем не виконані вимоги експерта від 17.08.2023 року про надання автомобіля для огляду, доказів на підтвердження реальних збитків від проведеного ремонту автомобіля не надано, то вимоги позивача до СК суд вважає недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
Як передбачено ст.1194 ЦК України, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок вчинення ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.
Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено: у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відомостей щодо фактичного розміру завданої шкоди ОСОБА_1 до суду не представлено.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що на момент ДТП між ОСОБА_2 та АТ «СК «Мега-Гарант» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, №АР/0835278, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 130 000 грн., франшиза становить 2600 грн.
ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «Мега-Гарант» з повідомленням про подію та заявою про виплату страхового відшкодування, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.
Під час розгляду справи, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що автомобіль Toyota Corolla р.н.з. НОМЕР_3 після ДТП, яке відбулось 04.02.2021 є дійсно фізично знищеним, а вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля, і що сума страхового відшкодування є невірною.
Як передбачено ст.1194 ЦК України, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку.
Враховуючи викладене, сума франшизи в розмірі 2600 грн. не підлягає відшкодуванню позивачу з відповідача АТ «СК «Мега Гарант», з розрахунку позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 вимоги про стягнення суми франшизи також не вбачається.
Крім того, позивачем не представлено до суду жодних відомостей, з яких суд може об`єктивно встановити фактичний розмір шкоди, завданий його майну внаслідок ДТП від 04.02.2021, клопотання експерта вході проведення призначеної судом експертизи позивачем не виконано, з цих підстав ухвала суду від 10.07.2023 не виконана.
Відповідно до ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковий ліміт відповідальності страховика це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату відповідно до умов договору страхування.
Відповідно до ст. 22.1 вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. суд зазначає наступне.
За ст. 23, ст.1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яке полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням майна.
Позивач вказує, що в результаті протиправних дій відповідача було спричинено пошкодження майна позивача, що, безумовно, вплинуло на якість його повсякденно життя, в тому числі за рахунок того, що позивач не міг користуватися автомобілем, був вимушений докладати додаткові зусилля для організації свого життя і членів родини, звертатися за допомогою до юристів, пережив стрес, що вплинуло на його здоров`я.
Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Враховуючи викладене, з урахуванням обставин, встановлених під час судового розгляду, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000 грн., завданої останньому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки такий розмір моральної шкоди відповідає ступеню перенесених ним страждань внаслідок пошкодження його транспортного засобу, при визначенні якої враховувались вимоги розумності та справедливості.
Згідно з частинами 1, 2статті 15 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Відповідно до частини 8статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України, у відповідності до частин 1, 2 якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що даний позов не підлягає задоволенню, вимога про стягнення витрат, яка є похідною від позовних вимог також задоволенню не підлягає, оскільки судові витрати у разі відмови у позові відповідно до ст..141 ЦПК України покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 13, 77-79, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя: Я. В. Губська