Справа № 127/6274/24
Провадження № 2-з/127/7/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2024 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -
ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Під час перебування у шлюбі сторони набували у спільну сумісну власність велику кількість транспортних засобів. Які продавали, купували інші. Після припинення спільного проживання документи, що посвідчують право власності на транспортні засоби, а також самі транспортні засоби залишились в розпорядженні ОСОБА_3 .
Маючи обґрунтовані сумніви стосовно того, що її колишній чоловік може без її відома та згоди відчужити придбані під час перебування у шлюбі транспортні засоби, Заявниця звернулась до Регіонального сервісного центру із відповідним запитом. У відповідь на вказаний запит, Заявниці надано список автомобілів, які зареєстровані в період шлюбу та дату їх перереєстрації як за нею так і за чоловіком. При цьому копії договорів, за якими було відчужено транспортні засоби надано лише щодо автомобілів, які були зареєстровані за нею.
На даний час за відповідачем немає зареєстрованих транспортних засобів.
Також є ряд транспортних засобів, які були зареєстровані під час шлюбу за позивачкою. З наданих копій договорів комісії та купівлі-продажу вбачається, що частину договорів позивачка не підписувала. Автомобілі продані без її згоди та відома ОСОБА_3 . Зокрема, але не виключно це стосується автомобіля Renault Megane scenic ДНЗ AB5520IT, Renault Modus2005 року ДНЗ НОМЕР_1 .
У зв?язку із вказаним Заявниця має намір звернутись до Вінницького міського суду Вінницької області із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості часток відчужених транспортних засобів (оскільки зазначене майно було спільною сумісною власністю подружжя).
Відповідно до Інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» від 13.02.2024 єдиним майном, яке на даний час на праві приватної власності належить ОСОБА_3 є 1/2 частки житлової квартири АДРЕСА_1 .
Представник завника наголошує на тому, що самевказана 1/2 частка житлової квартири АДРЕСА_1 є єдиним майном, за рахунок якого можливе виконання ОСОБА_3 судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості часток відчужених транспортних засобів у разі ухвалення такого рішення.
Відповідачу відомо про наміри заявниці звернутися до суду із позовом про стягнення компенсації вартості частки рухомого майна, зважаючи на це існує висока ймовірність того, що відповідач може у будь який момент здійснити відчуження належної йому частки нерухомого майна з метою уникнення або й повного унеможливлення в подальшому виконання рішення суду.
З огляду на вказане, приймаючи до уваги факт погіршення стосунків між сторонами, заявник вважає за необхідне скористатись процесуальним правом щодо забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження належної ОСОБА_3 1/2 частки вищевказаної житлової квартири, а також заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам, та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб?єктам державної реєстрації здійснення будь яких реєстраційних дій із вказаним майном
Розглянувши заяву, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.
Згідно з ч.1.ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна-тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.
Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.
Заявлений вид заходу забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти вчиняти певні дії щодо квартири, передбачений нормами чинного законодавства, є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими позовними вимогами, має тимчасовий характер та діє до виконання рішення суду, тому не може призвести до порушення прав та законних інтересів, як позивача так і відповідача.
Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засоби правового захисту мають бути ефективними, як на практиці, так і за законом.
У рішенні ЄСПЛ «Доран проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, відновлення порушеного права. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечить принципу верховенства права.
За таких обставин, постановлення судом ухвали про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти вчиняти певні дії щодо квартири, в повній мірі захистить матеріально-правові інтереси позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.
Заборонити вчиняти будь-які правочини щодо 1/2 частки житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 .
Заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам, та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб?єктам державної реєстрації здійснення будь яких реєстраційних дій щодо: 1/2 частки житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Роз`яснити заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. У разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом.

Суддя О.О. Жмудь