ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2597/23 Номер провадження 22-ц/814/1203/24Головуючий у 1-й інстанції Харабадзе К. Ш. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Чумак О.В.,

суддів: Прядкіної О.В., Пилипчук Л.І.,

за участю секретаря Галушко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Ноги Андрія Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 листопада 2023 року, ухвалене суддею Харабадзе К.Ш., по справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки "Офіцерська Кредитна Спілка", треті особи: Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шкляр Юрій Володимирович, про звільнення майна з-під арешту.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

встановила:

У липні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кредитної спілки "Офіцерська Кредитна Спілка", треті особи: Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шкляр Юрій Володимирович, про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 .

16 січня 2023 року на підставі заяви сина померлого ОСОБА_3 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шкляром Юрієм Володимировичем заведено спадкову справу № 01/2023.

Цією заявою ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця й своєї матері ОСОБА_1

19 січня 2023 року приватним нотаріусом Шкляром Ю.В. до матеріалів спадкової справи долучено заяву доньки померлого ОСОБА_4 , згідно якої вона відмовляється від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця й своєї матері ОСОБА_1 .

Згідно довідки приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Шкляра Ю.В. від 04.07.2023 року ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить жилий будинок по АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності.

Вказаний будинок належав померлому на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 04 березня 1988 року виконавчим комітетом Супрунівської сільської Ради народних депутатів.

04 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Шкляра Ю.В. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок, який належав її померлому чоловікові. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на те, що в процесі підготовки до видачі свідоцтва виявилося, що на все нерухоме майно померлого ОСОБА_2 було накладено арешт згідно постанови про арешт майна боржника, яка винесена 17.02.2014 року державним виконавцем Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області в рамках виконавчого провадження № 31307702. Через наявність обтяження майна померлого у вигляді арешту всього нерухомого майна приватним нотаріусом Шкляром Ю.В. 04.07.2023 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно повідомлення відділу ДВС на виконанні перебувало виконавче провадження №31307702 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1446, виданого 15.02.2012 року Октябрським районним судом м. Полтави, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Офіцерська кредитна спілка». Вказане виконавче провадження було завершено згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.09.2022 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть боржника).

Станом на 11.07.2023 року у відділі ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_2 .

Виконавчий лист № 2-1446, виданий 15.02.2012 року Октябрським районним судом м. Полтави, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Офіцерська кредитна спілка» на виконанні не перебуває та повторно не пред`являвся.

Згідно довідки приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Шкляра Ю.В. від 04.07.2023 року претензії кредиторів в матеріалах спадкової справи відсутні. Наявність накладеного арешту на все нерухоме майно померлого ОСОБА_2 перешкоджає позивачці ОСОБА_1 як єдиному спадкоємцеві реалізувати свої права на оформлення спадкового майна та вільне розпорядження ним.

Наявність протягом тривалого часу арешту на майно боржника, який не скасований, за умови відсутності відкритого виконавчого провадження, майнових претензій з боку стягувача та смерті боржника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Арешт, накладений на майно, яке належить померлому ОСОБА_2 , порушує можливості реалізації позивачем своїх спадкових прав на вищезазначене нерухоме майно після померлого. Крім того, як вказує позивач, спадкове майно є об`єктом права спільної сумісної власності й наявність накладеного арешту перешкоджає ОСОБА_1 отримати не тільки свідоцтво про право на спадщину за законом, а також отримати свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя.

Дані чи відомості на підтвердження необхідності існування на даний час арешту спадкового майна, що належало померлому, наразі відсутні. Виконавче провадження на даний час завершено, вимоги кредиторів спадкодавця не заявлені у встановленому законом порядку в зв`язку з чим підстави для продовження обтяження на майно відсутні, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом звільнення майна з-під арешту.

На підставі вищевикладеного, просить звільнити з-під арешту все нерухоме майно, яке належить померлому ОСОБА_2 , накладеного постановою державного виконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження № 31307702.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Кредитної спілки "Офіцерська Кредитна Спілка", треті особи: Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шкляр Юрій Володимирович, про звільнення майна з-під арешту задоволені частково.

Скасовано арешт 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , накладеного постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження №31307702. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З цим рішенням суду не погодився представник позивачаОСОБА_1 - ОСОБА_5 , який в її інтересах подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що виконавче провадження, де боржником був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , завершене. На 11.07.2023 у відділі ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_2 . Претензії кредиторів в матеріалах спадкової справи відсутні. Вважає, що наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

У судове засідання до залу апеляційного суду з`явився представник позивача адвокат Нога А.П., представники відповідача та третіх осіб до суду не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в тому числі на електронні адреси, що є належним повідомленням згідно ст. 128 ч. 6, ч.8 п.1,2 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, що відповідає ст. 372 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Ноги А.П., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що 24.02.2012 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1446, виданим Октябрьським райсудом м. Полтави, про стягнення з ОСОБА_2 (боржник) на користь Кредитна спілка «Офіцерська кредитна спілка» (стягувач) заборгованості у сумі 271099,01 грн.

В ході виконавчого провадження за боржником виявлено транспортний засіб ЗАЗ 1105, 1994 р.в., ДНЗ НОМЕР_1 , на який постановою від 17.02.2014 було накладено арешт, а також заборонено боржнику ОСОБА_2 здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить лише в межах суми боргу, тобто 271099,01 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , копія якого додана до позову (а.с. 11).

Виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа закінчене на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку зі смертю боржника.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 за законом.

Постановою приватного нотаріуса Полтавського МНО Полтавської області Шкляра Ю.В. від 04.07.2023 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно у зв`язку з тим, що все належне ОСОБА_2 майно перебуває під арештом (а.с. 20).

Відповідно до копії свідоцтва серії НОМЕР_3 , 28.08.1976 між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено шлюб (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Полтавської районної Ради народних депутатів № 69 від 18.02.1988, ОСОБА_2 на праві особистої власності належить жилий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, послався на те, що вказаний житловий будинок належить до спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки ОСОБА_2 має майнові зобов`язання перед КС «Офіцерська кредитна спілка», суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та скасування арешту 1/2 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , накладеного постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження №31307702.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Законодавець презюмує спільність майна, якщо воно було набуте за час шлюбу. Протилежне, тобто належність майна до роздільного майна подружжя, потребує доведення. При цьому обов`язок доказування, що майно не є спільним, належить тому, хто це заперечує.

Як стверджує позивачка ОСОБА_1 , житловий будинок по АДРЕСА_1 , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі не лише права, а й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК України ).

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи підтверджено, і ця обставина не заперечувалася відповідачем, що майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 набуте ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за час шлюбу.

Однак у позові позивачка ОСОБА_1 ставить питання про звільнення з-під арешту не лише 1/2 частки вказаного будинку, а всього нерухомого майна, що належало померлому.

При цьому жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що померлому ОСОБА_2 належить інше нерухоме майно, на яке відкрилася спадщина після його смерті, в тому числі щодо періоду його придбання та правовстановлюючих документів на нього, суду не надано.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_2 , з яким ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з 28.08.1976 та до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , має перед КС «Офіцерська кредитна спілка» зобов`язання майнового характеру, оскільки на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №31307702 про стягнення з ОСОБА_2 коштів у сумі 271099,01 грн., яке закінчене у зв`язку зі смертю боржника.

Як пояснив в суді першої інстанції та в апеляційному суді представник позивача адвокат Нога А.П., вказаний борг не погашений, а кредитор КС «Офіцерська кредитна спілка», який повідомлений про смерть боржника ОСОБА_2 шляхом звернення до суду з цим позовом про звільнення майна з-під арешту, не був позбавлений захистити свої права в порядку ст. 1281, 1282 ЦК України, проте не пред`явив вимог до спадкоємців боржника.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що кредитором в рамках даної справи не ставиться питання про стягнення боргу зі спадкоємців померлого боржника.

Однак, з огляду на наведені стороною позивача доводи, звертає увагу на те, що Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

При вирішенні справи № 523/2357/20 (провадження № 14-11цс22), яка перебувала на розгляді Великої Палати Верховного Суду та за наслідками розгляду якої прийнято постанову від 11.10.2023, досліджувалися питання стосовно застосування положень статей 1281, 1282 ЦК України на стадії примусового виконання рішення суду, а саме: 1) чи можливе процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника? 2) чи застосовуються положення статей 1281 та 1282 ЦК України на стадії примусового виконання рішення суду? 3) який порядок застосування статті 1282 ЦК України щодо визначення меж відповідальності спадкоємців та порядку задоволення вимог стягувача на стадії примусового виконання рішення суду?

У вказаній постанові ВП ВС дійшла висновку, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника (фізичної особи) є цілком можливим.

При вирішенні питання заміни учасника справи правонаступником та заміни сторони виконавчого провадження у разі смерті фізичної особи (боржника, відповідача) судам перш за все необхідно з`ясувати коло всіх спадкоємців померлої особи, а також встановити, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17(пункт 101)).

У разі смерті фізичної особи-сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17(пункти 78-79)).

Крім цього у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) зроблено правовий висновок про те, що зі смертю боржника його зобов`язання включаються до складу спадщини і відповідно строки пред`явлення вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема: надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням.

Позивачці ОСОБА_1 було відомо про наявність у померлого чоловіка ОСОБА_2 непогашених боргових зобов`язань перед КС «Офіцерська кредитна спілка», отже, саме позивачка, як спадкоємиця прав і обов`язків щодо майна та зобов`язань, які мав ОСОБА_2 за життя, в силу ч.1 ст.1281 ЦК України зобов`язана була повідомити кредитора боржника про його смерть.

Належних і допустимих доказів того, що позивачка повідомила кредитора про смерть боржника ОСОБА_2 , суду не надано.

Посилання позивача на те, що кредитор спадкодавця повідомлений про смерть боржника шляхом подання позову, проте не пред`явив вимог до спадкоємців, не заслуговують на увагу, оскільки, як стверджує відповідач КС «Офіцерська кредитна спілка» у поданій до суду в рамках цієї справи заяві (а.с. 62), кредитору стало відомо про закінчення виконавчого провадження ВП № 31307702 від 12.09.2022 лише 25.09.2023. Відповідно шестимісячний строк пред`явлення кредитором вимог до спадкоємця не сплив.

Оскільки виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_2 перебував на примусовому виконанні, ОСОБА_1 є спадкоємцем після померлого ОСОБА_2 , тому вона повинна виконати зобов`язання померлого перед стягувачем щодо стягнення боргу 271099,01 грн. в межах спадкового майна.

Таке зобов`язання ОСОБА_1 як спадкоємцем померлого ОСОБА_2 не виконано.

Враховуючи те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, іншої домовленості з померлим або шлюбний договір позивачка суду не надала, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову та скасування арешту 1/2 частки у праві на житловий будинок по АДРЕСА_1 , накладеного постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження № 31307702.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Посилання сторони позивача в апеляційній скарзі переважно дублюють обґрунтування позовних вимог, яким суд першої інстанції надав правильну правову оцінку, тому не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Рішення відповідає нормам матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів не встановлено.

За таких обставин апеляційна скарга залишається апеляційним судом без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 382-384,389 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Ноги Андрія Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23.02.2024.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді: О.В.Прядкіна

Л.І.Пилипчук