Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

з участю: адвоката Голиці Т.І. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Яроша О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Голиця Тетяна Іванівна, до Тернопільської міської ради про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Тернопільської міської ради та просила встановити факт родинних відносин, а саме те, що вона, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування вимог позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на квартиру за АДРЕСА_1 .

21 травня 2021 року на підставі її заяви Першою тернопільською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №388/2021 до майна померлої. 26 вересня 2022 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 вересня 2022 №1428/02-31 їй відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин із спадкодавцем.

У червні 2023 вона звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою Деснянського районного суду від 18 вересня 2023 року дану заяву залишено без розгляду у зв`язку із наявністю спору про право. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2023 року, де її не було залучено до участі у справі, заяву Тернопільської міської ради задоволено. Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , та яка складається з квартири за АДРЕСА_1 . Передано відумерлу спадщину, яка складається з квартири за АДРЕСА_1 , у власність територіальній громаді міста Тернополя в особі Тернопільської міської ради.

Позивач вказує, що є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 .

Вона, ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4 . ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_5 . У 1948-1952 роках ОСОБА_6 вийшла заміж за ОСОБА_7 , проте свідоцтво про шлюб відсутнє.

09 квітня 1954 року ОСОБА_8 , 1927 року народження, одружилась із ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_10 . Стверджує, що у свідоцтві про народження та свідоцтві про одруження ОСОБА_11 повністю збігаються ім`я, по батькові, дата та місце народження, що свідчить про те, що це одна і та ж особа.

ОСОБА_5 та ОСОБА_12 є рідними сестрами, доньками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_12 є рідними сестрами підтверджується тим, що в них однакове по батькові, вони народились приблизно в один час та в одній місцевості. ОСОБА_15 народилась у 1896 році, ОСОБА_16 - у 1889 році.

ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_12 .

Вважає, що факт наявності у позивача особистих документів ОСОБА_2 та її матері ОСОБА_12 , також підтверджує факт їх родинних відносин. Саме вона займалась похованням ОСОБА_2 . Також, стверджує, що факт родинних відносин підтверджується наданими листівками із привітаннями, адресованими за адресою спірної квартири.

Деякі документи, які підтверджують родинні відносини були видані на території Російської федерації, адвокатом було здійснено відповідні адвокатські запити. Однак, відповіді не отримано.

Вказує, що встановлення даного факту необхідне їй для подальшої реалізації спадкових прав, віднесення її до спадкоємців п`ятої черги за законом після смерті двоюрідної тітки.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2023 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2024 року витребувано в Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області належним чином засвідчену копію заяви про видачу паспорта, поданої до органу державної міграційної служби у Тернопільській області ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (в деяких документах 1889 року народження), місце народження: Курська область, Совєтський район, с. Городище, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Протокольною ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 21 лютого 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідач подав відзив на позов. Зазначив, що на думку позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_12 є рідними сестрами, оскільки мають однакове по батькові та народились приблизно в один час. Недоведеним залишається те, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_12 , оскільки у свідоцтві про народження ОСОБА_2 матір`ю записана ОСОБА_17 . Посилаючись на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт родинних відносин, а саме те, що вона є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 , просив відмовити у позові.

У судовому засіданні адвокат Голиця Т.І. позов підтримала, зіславшись на доводи викладені у ньому.

Представник Тернопільської міської ради заперечив щодо задоволення позову як безпідставного. Вважає, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами факт родинних відносин.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_2 , батьками якої зазначено ОСОБА_18 та ОСОБА_12 .

ОСОБА_2 на праві приватної власності належала квартира за АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 08 липня 1993 року.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19 травня 2021 року, про що зроблено актовий запис за № 1251.

21 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Першої тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та за її заявою заведено спадкову справу за № 388/2021 від 21 травня 2021 року.

Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру за №64825925 від 21 травня 2021 року, відомості про спадкові договори, заповіти ОСОБА_2 відсутні.

Згідно довідки ДП «Східний масив Плюс» від 21 травня 2021 року за №1-148, виданої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована у квартирі за АДРЕСА_1 з 12 серпня 1988 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інші особи за даною адресою зареєстрованими не значаться.

26 вересня 2022 року ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на квартиру за АДРЕСА_1 , земельну ділянку на території кооперативу «Залізничник» Тернопільського району та садовий будинок на ній.

Постановою державного нотаріусу Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 26 вересня 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин.

Встановлено, що ОСОБА_19 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками зазначено ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24 травня 1956 року.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу за № 6 від 26 травня 2021 року, ОСОБА_22 зареєструвала шлюб із ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

ОСОБА_24 народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьками зазначено ОСОБА_25 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 27 жовтня 1983 року.

Як вбачається із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Червоногвардійським РВ Макіївського УМВС України в Донецькій області від 28 листопада 2000 року, ОСОБА_4 , 1927 року народження, народилась в с. Поддергузівка Совєтського району Курської області. У паспорті міститься відмітка про укладення шлюбу 09 квітня 1954 року із ОСОБА_9 .

Згідно відповіді Державного архіву Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року, книги реєстрації актів цивільного стану по Дніпропетровській області є на зберіганні держархіву по 1945 рік включно, тому надати архівну довідку про укладення шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_26 неможливо.

Як слідує з відповіді Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 25 травня 2022 року на запит адвоката, за даними Державного реєстру актів цивільного стану актового запису про шлюб між ОСОБА_27 та ОСОБА_7 за період 01.01.1948-31.12.1952 року не виявлено.

Як вбачається із листавідповіді Державного архіву Запорізької області від 01 червня 2022 року, надати книги запису актів цивільного стану за 1948-1952 року, а саме копію актового запису про шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_11 немає можливості, оскільки останні на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили.

ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 06 грудня 1977 року.

Як вбачається із свідоцтва про поховання від 20 травня 2021 року, реєстраційний номер № НОМЕР_7 , виданого ОСОБА_1 , остання здійснила поховання ОСОБА_2 на кладовищі в АДРЕСА_3 .

Згідно відповіді Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області від 31 січня 2024 року, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (1889) року народження, за діючими та архівними картотеками не значиться. Обліки документування паспортними документами в базі ЄІАС УМП ДМС України містять інформацію з 1974 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2023 року, яке залишене без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року заяву Тернопільської міської ради задоволено. Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , та складається з квартири за АДРЕСА_4 . Передано відумерлу спадщину, яка складається з квартири за АДРЕСА_4 , у власність територіальній громаді міста Тернополя в особі Тернопільської міської ради.

Ухвалою Деснянського районного суду від 18 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, а саме, що вона є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено без розгляду у зв`язку із наявністю спору про право.

Свідок ОСОБА_28 пояснила, що знайома з ОСОБА_1 з 2008 року, так як проживала у квартирі за АДРЕСА_5 , де орендувала кімнату у баби ОСОБА_29 , яка згодом подарувала їй дану квартиру. ОСОБА_30 проживала у квартирі за АДРЕСА_6 та часто приходила у гості до баби Саші. Знає ОСОБА_1 як племінницю ОСОБА_2 , про що їй особисто повідомляла остання, коли проходила у гості. ОСОБА_1 навідувала ОСОБА_31 раз в 1,5 2 місяці.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснив, що його дружина ОСОБА_33 з 2008 року орендувала у баби ОСОБА_29 кімнату у квартирі за АДРЕСА_5 . ОСОБА_30 проживала у квартирі за АДРЕСА_6 . Він особисто за вказаною адресою ніколи не проживав, лише приїжджав 1-2 рази на тиждень. Дружина ОСОБА_34 проживала там постійно з 2008 року до дня смерті баби ОСОБА_29 , так як здійснювала за нею догляд. Положенцева ОСОБА_35 говорила йому, що має племінницю ОСОБА_36 .

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що проживає у квартирі за АДРЕСА_7 . Особисто знайома з ОСОБА_1 з 2010 року та з ОСОБА_28 з 2008 року. Вона неодноразово приходила у гості до ОСОБА_28 , яка проживала у квартирі за АДРЕСА_5 , де також були ОСОБА_1 та баба ОСОБА_37 . Під час таких зустрічей ОСОБА_1 говорила, що є двоюрідною племінницею ОСОБА_38 . ОСОБА_1 раз на 1-1,5 місяці приїздила до своєї тітки ОСОБА_38 по АДРЕСА_3 , привозила їй продукти харчування та побутові речі. Також, не раз вона зустрічала ОСОБА_39 на вулиці та остання їй повідомляла, що має племінницю ОСОБА_36 та хоче переписати їй квартиру.

Свідок ОСОБА_40 суду пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_1 . Заначила, що ОСОБА_2 є їх двоюрідної тіткою. Їх бабуся ОСОБА_41 та матір ОСОБА_2 ОСОБА_42 були рідними сестрами, вони народилися в Тульській області.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині першій статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положення ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами частин 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 77 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу вимог ст. 78 ЦПК суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК).

Положеннями ст. 80 ЦПК встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

У відповідності до вимог статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із досліджених в судовому засіданні письмових доказів, останні підтверджують такі факти: що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_43 . ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_5 . Також в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_12 .

Разом з тим, позивачем не надано та судом не здобуто жодних належних, достатніх та допустимих доказів, які б у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджували той факт, що ОСОБА_5 була рідною сестрою ОСОБА_12 . В матеріалах справи відсутні свідоцтва про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , які б підтверджували той факт, що вони є рідними сестрами.

За відсутності таких доказів, не можна беззаперечно встановити те, що ОСОБА_4 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , відповідно і те, що ОСОБА_1 є двоюрідною племінницею останньої.

Доводи заявник про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_12 є рідними сестрами, що підтверджується однаковим по батькові, те, що вони народилися майже в один і той же час, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні будь -які докази щодо факту народження ОСОБА_12 . Сам по собі факт однакового по батькові не підтверджує той факт, що вони є рідними сестрами.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази, які б у своїй сукупності, підтверджували той факт, що ОСОБА_5 є рідною сестрою ОСОБА_12 . Відповідно, і відсутні докази, які б підтверджували те, що ОСОБА_44 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 .

Пояснення свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_45 , ОСОБА_5 , ОСОБА_46 самі по собі, за відсутності будь-яких інших доказів, не можуть бути достатніми правовими підставами для задоволення позовних вимог та встановлення факту родинних відносин, зокрема, що ОСОБА_1 є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 .

Суд не приймає до уваги долучені позивачем листівки, які на її думку підтверджують той факт, що вона є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 , як неналежні та недопустимі докази. Із вказаних листівок не можливо беззаперечно встановити та ідентифікувати ні його автора, ні часу їх написання та той факт про який просить встановити позивач.

Враховуючи вищенаведенні вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні та судом не встановлені достовірні, допустимі та достатні докази, які б у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджували той факт, що ОСОБА_1 є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 , а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Окрім того, самі по собі вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин, без оскарження реєстрації права власності на спадкове майно за Тернопільською міською радою, не є ефективними для захисту прав позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про встановлення факту родинних відносин, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_8 .

Відповідач: Тернопільська міська рада, , адреса місцезнаходження: вул. Листопадова, 5 м.Тернопіль.

Повне рішення складено 24 травня 2024 року.

Головуюча І.М. Черніцька