Номер провадження: 22-ц/813/94/24
Справа № 521/832/15-ц
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик О.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача Локтєва І.А.,

від відповідача акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» не з`явились,

переглянувши справу №521/832/15-ц за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року у складі судді Сегеди О.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись у січні 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 10 січня 2014 року уклав з АТ КБ «ПриватБанк» Договір №SAMDNWFD500 «Вклад «Стандарт» в іноземній валюті на суму 6000 доларів США на строк 6 місяців з помісячною виплатою відсотків за ставкою 9% річних; грошові кошти внесено готівкою через касу відділення Банку на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджено касовим чеком. В подальшому на депозитний рахунок № НОМЕР_1 двічі перераховувались кошти з власного карткового рахунку № НОМЕР_2 через систему інтернет-банкінгу Приват24, а саме 31 січня 2014 року 1700 доларів США, 05 березня 2014 року 250 доларів США.

Крім того уклав з АТ КБ «ПриватБанк» вісім вкладних (депозитних) рахунків «Вклад «Стандарт» на строк 1 місяць в системі інтернет-банкінгу Приват24 шляхом перерахування коштів з власного карткового рахунку № НОМЕР_2 на

№ НОМЕР_3 від 14 лютого 2014 року у розмірі 1000 доларів США,

№9804 від 03 березня 2014 року у розмірі 2000 доларів США,

№7270 від 03 березня 2014 року у розмірі 1500 доларів США,

№4864 від 03 березня 2014 року у розмірі 1500 доларів США,

№1157 від 05 березня 2014 року у розмірі 1500 доларів США,

№4790 від 05 березня 2014 року у розмірі 1500 доларів США,

№9063 від 05 березня 2014 року у розмірі 1500 доларів США,

№9148 від 05 березня 2014 року у розмірі 1500 доларів США.

Поповнення та відкриття вкладних (депозитних) рахунків через систему інтернет-банкінгу Приват24 підтверджується випискою руху коштів по картковому рахунку № НОМЕР_2 та довідкою АТ КБ «ПриватБанк» в особі Кримського регіонального управління від 04 травня 2014 року.

15 січня 2015 року подав заяву про повернення банківських вкладів із нарахованими відсотками, однак АТ КБ «ПриватБанк» на його як владника вимогу вклади не повернув.

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача АТ КБ «ПриватБанк»:

за Договором №SAMDNWFD500 від 10 січня 2014 року вклад у розмірі 7950 доларів; відсотки у розмірі 732,60 доларів;

з рахунку № НОМЕР_3 від 14 лютого 2014 року вклад у розмірі 1000 доларів США; відсотки у розмірі 96,9 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_4 від 03 березня 2014 року вклад у розмірі 2000 доларів США; відсотки у розмірі 187,87 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_5 від 03 березня 2014 року вклад у розмірі 1500 доларів США; відсотки у розмірі 140,9 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_6 від 03 березня 2014 року вклад у розмірі 1500 доларів США; відсотки у розмірі 140,9 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_7 від 05 березня 2014 року вклад у розмірі 1500 доларів США; відсотки у розмірі 140,44 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_8 від 05 березня 2014 року вклад у розмірі 1500 доларів США; відсотки у розмірі 140,44 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_9 від 05 березня 2014 року вклад у розмірі 1500 доларів США; відсотки у розмірі 140,44 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_10 від 05 березня 2014 року вклад у розмірі 1500 доларів США; відсотки у розмірі 140,44 доларів США;

на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. (т.1 а.с.1-8).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23 січня 2015 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.24-25).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 березня 2015 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, ухвалу судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23 січня 2015 року про відкриття провадження у справі залишено без змін (т.1 а.с.65-66).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2015 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» виписки та первинні документи по вкладним рахункам (т.1 а.с.73).

Відповідач АТ КБ «ПриватБанк» позов не визнав, зазначивши, що у відповідності до положень частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України. На виконання постанови Правління Національного Банку України від 06 травня 2014 року №260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», АТ КБ «ПриватБанк» припинив діяльність відокремлених підрозділів банку, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя. З травня 2014 року окупаційна влада фактично здійснила конфіскацію частини майнового комплексу АТ КБ «ПриватБанк», а саме філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк». Автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» взяла на себе зобов`язання здійснювати компенсаційні виплати, у тому числі й вкладникам філії Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» (т.1 а.с.81-84).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2015 року позов задоволено частково; стягнуто з АТ «КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 19950 доларів США (вклади); в решті вимог відмовлено (т.1 а.с.145-148).

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2015 року стягнуто з АТ «КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1860,93 доларів США (проценти); витрати на сплату судового збору в сумі 3654,00 грн. (т.1 а.с.154-155).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2015 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення; рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2015 року, додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2015 року залишено без змін (т.1 а.с.197-202).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено; рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2015 року, додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2015 року скасовано в частині стягнення коштів за договорами банківського вкладу; справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.258-260).

При новому розгляді справи позивач ОСОБА_1 подав 21 червня 2016 року заяву про збільшення позовних вимог вимогами про стягнення на підставі частини 2 статті 625 ЦК України 3% річних на суму вкладів та процентів та про стягнення на підставі частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» пені в розмірі 3% вартості послуги за кожен день прострочення.

Уточнені позовні вимоги прийнято до провадження суду ухвалою від 21 червня 2016 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (т.2 а.с.38-39).

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача АТ КБ «ПриватБанк»:

за Договором №SAMDNWFD500 від 10 січня 2014 року вклад у розмірі 7950 доларів; відсотки у розмірі 732,60 доларів; пеню в розмірі 135970,56 доларів США;

з рахунку №9388 від 14 лютого 2014 року вклад у розмірі 1000 доларів США; відсотки у розмірі 96,9 доларів США; пеню в розмірі 17179,02 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_4 від 03 березня 2014 року вклад у розмірі 2000 доларів США; відсотки у розмірі 187,87 доларів США; пеню в розмірі 34264,08 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_5 від 03 березня 2014 року вклад у розмірі 1500 доларів США; відсотки у розмірі 140,9 доларів США; пеню в розмірі 25698,06 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_6 від 03 березня 2014 року вклад у розмірі 1500 доларів США; відсотки у розмірі 140,9 доларів США; пеню в розмірі 25698,06 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_7 від 05 березня 2014 року вклад у розмірі 1500 доларів США; відсотки у розмірі 140,44 доларів США; пеню в розмірі 25687,62 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_8 від 05 березня 2014 року вклад у розмірі 1500 доларів США; відсотки у розмірі 140,44 доларів США; пеню в розмірі 25687,62 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_9 від 05 березня 2014 року вклад у розмірі 1500 доларів США; відсотки у розмірі 140,44 доларів США; пеню в розмірі 25687,62 доларів США;

з рахунку № НОМЕР_10 від 05 березня 2014 року вклад у розмірі 1500 доларів США; відсотки у розмірі 140,44 доларів США; пеню в розмірі 25687,62 доларів США;

стягнути на суму вкладів та нарахованих за ними процентів 3% річних в розмірі 935,73 доларів США (т.2 а.с.20-22, пояснення до позовної заяви т.2 а.с.23-30, 44-48, 75-78).

Відповідач АТ КБ «ПриватБанк» уточнені позовні вимоги не визнав (т.2 а.с.53-59, 60-65).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено (т.2 а.с.119-123).

Висновок суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 не надано оригіналів договорів чи інших документів у розумінні чинного законодавства на підтвердження внесення грошових коштів на рахунок банківської установи; що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.2 а.с.127-134).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і (або) необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в неналежній оцінці судом наданих позивачем доказів. Виписка за рахунком № НОМЕР_2 містить дані про здійснені операції, довідка банку підтверджує вчинення вкладних операцій та списання коштів з карткового рахунку позивача. Перекази коштів з карткового рахунку № НОМЕР_2 здійснювались у системі Internet Banking Приват-24 згідно з п.п.2.3.2.4.2, 2.3.2.4.1, 2.3.2.4.2.3, 2.3.2.4.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг Банком для поповнення депозитного вкладу за Договором №SAMDNWFD500 від 10 січня 2014 року та для відкриття депозитних вкладів «Вклад «Стандарт» на строк 1 місяць. АТ КБ «ПриватБанк» прийняв готівку в іноземній валюті на вкладний (депозитний) рахунок із застосуванням системи автоматизації банку та видав документ, який відповідає пункту 2.9 глави 2 розділу ІУ Інструкції про ведення касових операцій банками України. Згідно з заявкою-анкетою від 20 вересня 2007 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою ОСОБА_1 приєднався до платіжної системи Приват24, а отже уклав договір на участь у системі Internet Banking Приват-24, який використовував за допомогою спеціального платіжного засобу платіжної картки, операції за яким могли відбуватися за розрахунковими документами в електронній формі та є первинними документами відповідно до вимог Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 30 квітня 2010 року №223, а будь-який документ, отриманий у системі Internet Banking Приват-24, є первинним документом, що підтверджує здійснені ОСОБА_1 вкладні операції.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року скасовано; позов задоволено частково; стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 вклади та відсотки за ними за депозитними рахунками №4975, №4864, №7270, №9804, №1157, №4790 ; в решті вимог відмовлено (т.2 а.с.214-221).

Додатковим рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 3% річних за депозитними рахунками №4975, № НОМЕР_6 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 (т.2 а.с.235-238).

Постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року за результатами розгляду касаційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» рішення апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2017 року, додаткове рішення апеляційного суду від 12 жовтня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.3 а.с.107-113).

Згідно висновку суду касаційної інстанції апеляційний суд, задовольняючи частково позовні вимоги, вважав підтвердженим факт укладення з відповідачем договорів банківського вкладу в системі Internet Banking Приват-24 за правилами, що були розроблені та запропоновані АТ КБ «ПриватБанк», проте такі висновки апеляційного суду ґрунтуються на припущеннях. Для стягнення коштів за договорами банківського вкладу, про що просить позивач, необхідно встановити наявність таких коштів на рахунках, що відкриті в установі відповідача. Тягар доказування виникнення договірних правовідносин та розміщення коштів на вкладних рахунках лежить на позивачеві.

При новому апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, надав письмові пояснення до скарги (т.3 а.с.124-130, 220-225).

29 червня 2022 року відповідач АТ КБ «ПриватБанк» надав письмові пояснення на апеляційну скаргу, за змістом яких вказав, що Банк виявив наявність факту переведення боргу за депозитними договорами №SAMDNWFD500, №9388, №9804, №7270, №4864, №1157, №4790, №9063, №9148, які є предметом спору у даній справі, з первісного боржника за зобов`язаннями АТ КБ «ПриватБанк» на нового боржника ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» () на підставі Договору про переведення боргу б/н від 17 листопада 2014 року (з урахуванням додаткової угоди до Договору від 18 листопада 2014 року), укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «ФК «Фінілон» та електронного Додатку №1 (перелік депозитних договорів та договорів банківського обслуговування) до Договору про переведення боргу від 17 листопада 2014 року. З огляду на те, що письмових заперечень від ОСОБА_1 щодо переведення Банком на ТОВ «ФК «Фінілон» боргу за договорами, які є предметом спору у даній справі, на адресу Банку не надходило, то слід вважати, що переведення боргу Банком було здійснено зі згоди вкладника ОСОБА_1 . Тому, новим боржником за договорами банківського вкладу є ТОВ «ФК «Фінілон». Щодо складових наведених позивачем розрахунків (відсотків, пені), то ОСОБА_1 заяву про розірвання договору та виплату коштів направив 15 січня 2015 року. Право клієнта на розірвання депозитного рахунку в односторонньому порядку безумовне; договір вважається розірваним з моменту отримання банком заяви про розірвання договору та повернення коштів. Депозитні договори №SAMDNWFD500, №9388, №9804, №7270, №4864, №1157, №4790, №9063, №9148 є розірваними з 15 січня 2015 року. Після розірвання договору його умови припиняють дію, правове регулювання між сторонами не здійснюється на договірних підставах, так як розірвання договору у контексті статей 598, 651 ЦК України є підставою для припинення зобов`язання. Виходячи з висновків Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 09 листопада 2021 року у справі №320/5115/17, до спірних правовідносин з дати розірвання депозитних договорів 15 січня 2015 року положення частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» про нарахування пені не застосовуються (т.4 а.с.1-9).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 липня 2022 року провадження у справі №521/832/15-ц зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №199/3152/20 про стягнення за договорами банківських вкладів трьох процентів річних та неустойки (пені) (т.4 а.с.70-71).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року провадження в справі №521/832/15-ц поновлено (т.4 а.с.102).

26 січня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог, де зазначив, що станом на 01 лютого 2024 року суми вкладів та нараховані відсотки за договорами банківського вкладу (депозитними договорами) відповідачем не повернуто, тому має бути сплачено: суми вкладів за договорами банківського вкладу (депозитними договорами); нараховані відсотки за договорами банківського вкладу; компенсація в розмірі 3% річних від суми вкладів та нарахованих на них відсотків (відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стаття 625 ЦК України); пеня в розмірі 3% від розміру процентів на суму вкладів за кожен день прострочення (на підставі частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»). Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 проведено за період з 16 січня 2015 року по 01 лютого 2024 року (т.4 а.с.118-126).

26 січня 2024 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення на письмові пояснення АТ КБ «ПриватБанк» від 29 червня 2022 року (т.4 а.с.126-134).

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч.1 ст.1058 ЦК України).

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу) (ч.2 ст.1058 ЦК України),

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (ч.3 ст.1058 ЦК України).

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення (ч.1 ст.1060 ЦК України).

За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника (ч.2 ст.1060 ЦК України).

За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (ч.3 ст.1060 ЦК України).

Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором (ч.4 ст.1060 ЦК України).

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу (ч.1 ст.1061 ЦК України).

Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банку, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (ч.5 ст.1061 ЦК України).

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти (аб.2 ч.6 ст.1061 ЦК України).

Між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» () та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 ) укладено договори банківського вкладу (депозиту):

№SAMDNWFD500 від 10 січня 2014 року Вклад «Стандарт» на строк по 10 липня 2014 року (6 місяців), процентна ставка 9% річних, рахунок № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 6000 (шість тисяч) доларів США внесено готівкою через касу відділення Банку. Через систему Internet Banking Приват-24 на рахунок № НОМЕР_1 внесено 31 січня 2014 року грошові кошти в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) доларів США, 05 березня 2014 року грошові кошти в сумі 250 (двісті п`ятдесят) доларів США. Загальна сума вкладу (депозиту) 7950 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) доларів США (т.1 а.с.9-12, т.4 а.с.10-11) ;

рахунок № НОМЕР_3 від 14 лютого 2014 року Вклад «Стандарт», строк 1 місяць, грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США перераховано з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (т.1 а.с.10-12, т.4 а.с.10-11);

рахунок № НОМЕР_4 від 03 березня 2014 року Вклад «Стандарт», строк 1 місяць, грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США перераховано з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (т.1 а.с.10-12, т.4 а.с.10-11);

рахунок № НОМЕР_5 від 03 березня 2014 року Вклад «Стандарт», строк 1 місяць, грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США перераховано з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (т.1 а.с.10-12, т.4 а.с.10-11);

рахунок № НОМЕР_6 від 03 березня 2014 року Вклад «Стандарт, строк 1 місяць, грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США перераховано з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (т.1 а.с.10-12, т.4 а.с.10-11);

рахунок № НОМЕР_7 від 05 березня 2014 року Вклад «Стандарт, строк 1 місяць грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США перераховано з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (т.1 а.с.10-12, т.4 а.с.10-11);

рахунок № НОМЕР_8 від 05 березня 2014 року Вклад «Стандарт», строк 1 місяць грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США перераховано з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (т.1 а.с.10-12, т.4 а.с.10-11);

рахунок № НОМЕР_9 від 05 березня 2014 року Вклад «Стандарт», строк 1 місяць грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США перераховано з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (т.1 а.с.10-12, т.4 а.с.10-11);

рахунок № НОМЕР_10 від 05 березня 2014 року Вклад «Стандарт», строк 1 місяць, грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США перераховано з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (т.1 а.с.10-12, т.4 а.с.10-11).

На підставі укладених договорів між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» виникли договірні правовідносини банківського вкладу (депозиту), врегульовані статтею 1058 ЦК України, відповідно до положень якої АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язаний виплатити вкладникові ОСОБА_1 грошову суму (вклад) та проценти на неї на умовах та в порядку, що встановлені договорами.

Договори банківського вкладу укладені на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строкові вклади).

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Вкладник ОСОБА_1 не вимагав повернення суми строкових вкладів зі спливом строку, встановленого договорами банківського вкладу (докази зворотного відсутні), отже, в силу положень частини 4 статті 1060 ЦК України після настання визначених договорами обставин договори вважалися продовженими на умовах вкладу на вимогу.

15 січня 2015 року ОСОБА_1 подав АТ КБ «ПриватБанк» письмову заяву про повернення вкладів та нарахованих процентів.

Отже, АТ КБ «ПриватБанк» на вимогу ОСОБА_1 від 15 січня 2015 року зобов`язаний був повернути вклади та проценти на вклади, які в силу положень частини 5 статті 1061 ЦК України підлягали нарахуванню до дня, який передував його поверненню вкладникові (якщо інше не встановлено умовами договорів).

АТ КБ «ПриватБанк» визнає укладення з ОСОБА_1 депозитних договорів №SAMDNWFD500, №9388, №9804, №7270, №4864, №1157, №4790, №9063, №9148, проте зазначає, що на підставі укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» Договору про переведення боргу №б/н від 17 листопада 2014 року, грошові кошти клієнта ОСОБА_1 по вказаним договорам були перераховані ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон», яка, за доводами АТ КБ «ПриватБанк», і має виконати зобов`язання по поверненню ОСОБА_1 грошових коштів (вкладів) та нарахованих процентів.

АТ КБ «ПриватБанк» надав суду апеляційної інстанції укладений між АТ КБ «ПриватБанк» () та ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» () Договір про переведення боргу №б/н від 17 листопада 2014 року; Витяг з електронного додатку як Додаток 1 (Реєстр кредиторів) до Договору про переведення боргу №б/н від 17 листопада 2014 року; Довідку від 04 травня 2022 року про перерахування грошових коштів клієнта ОСОБА_1 (т.4 а.с.10-15).

Із наданих АТ КБ «ПриватБанк» документів встановлено, що по договорам №SAMDNWFD500, №9388, №9804, №7270, №4864, №1157, №4790, №9063, №9148 станом на 17 листопада 2014 року обліковувались на рахунках грошові суми (вклади) та нараховані на дату переведення боргу проценти, як такі, що підлягають виплаті боржником:

за Договором №SAMDNWFD500 від 10 січня 2014 року Вклад «Стандарт» (депозитний рахунок 4975) вклад в сумі 7950 доларів (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят), проценти в сумі 157,45 доларів США, всього 8107,45 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD200 від 14 лютого 2014 року Вклад «Стандарт», (депозитний рахунок № НОМЕР_3 ) вклад в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, проценти в сумі 10,4 доларів США, всього 1010,40 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD800 від 03 березня 2014 року Вклад «Стандарт» (депозитний рахунок №9804) вклад в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, проценти в сумі 14,88 доларів США, всього 2014,88 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD900 від 03 березня 2014 року Вклад «Стандарт» (депозитний рахунок №7270) вклад в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, проценти в сумі 11,17 доларів США, всього 1511,17 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD000 від 03 березня 2014 року Вклад «Стандарт (депозитний рахунок №4864) вклад в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, проценти в сумі 11,17 доларів США, всього 1511,17 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD600 від 05 березня 2014 року Вклад «Стандарт (депозитний рахунок №1157) вклад в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, проценти в сумі 10,51 доларів США, всього 1510,51 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD00 від 05 березня 2014 року Вклад «Стандарт» (депозитний рахунок №4790) вклад в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, проценти в сумі 10,51 доларів США, всього 1510,51 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD300 від 05 березня 2014 року Вклад «Стандарт» (депозитний рахунок №9063) вклад в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, проценти в сумі 10,51 доларів США, всього 1510,51 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD400 від 05 березня 2014 року Вклад «Стандарт» (депозитний рахунок №9148) вклад в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, проценти в сумі 10,51 доларів США, всього 1510,51 доларів США (т.4 а.с.10-11, 12).

Отже, АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язаний повернути вклади та проценти на вклади у розмірі грошових коштів (в тому числі й відсотки, які підлягають виплаті боржником), що вказані Банком станом на 17 листопада 2014 року у електронному додатку «Додаток №1 (Реєстр кредиторів) до Договору переведення боргу №б/н від 17 листопада 2014 року. Крім того, на виконання договорів банківського вкладу (депозиту) з урахуванням поданої ОСОБА_1 заяви від 15 січня 2015 року проценти на вклади підлягають поверненню станом на 15 січня 2015 року, проте в справі відсутні дані Банку щодо процентів на вклади у період з 17 листопада 2014 року до 15 січня 2015 року, як такі, що нараховані за умовами укладених депозитних договорів. Суд не має доступу до банківської програми для здійснення розрахунку процентів за кожним з договорів за період з 17 листопада 2015 року до 15 січня 2015 року (з урахуванням того, що строкові вклади стали вкладами на вимогу), проте дане не звільняє Банк від передбаченого абзацом 2 частини 6 статті 1061 ЦК України та умовами договорів обов`язку виплатити ОСОБА_1 усі нараховані до 15 січня 2015 року проценти на вклади по кожному з договорів.

Після розірвання договорів їх умови припиняють діяти і подальше правове регулювання відносин між сторонами не здійснюється на договірних підставах. Виплата передбачених умовами договорів процентів поширюється лише на період дії договорів вкладу, тому після припинення таких договорів проценти за ставками, що передбачені умовами договорів, не нараховуються (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №320/5115/17 (провадження №14-133цс20).

Отже, договори банківського вкладу (депозиту) є розірваним з 15 січня 2015 року, тому з цього моменту нарахування передбачених договорами процентів припиняється; права та інтереси позивача після 15 січня 2015 року забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Щодо переведення боргу.

Доводи АТ КБ «ПриватБанк» про переведення боргу на ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» не приймаються.

Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст.520 ЦК України).

Форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу (ч.1 ст.521 ЦК України).

У розумінні статей 520, 521 ЦК України заміна боржника у зобов`язанні допускається виключно за згодою кредитора; згода кредитора має бути виражена у формі, передбаченій для первісного зобов`язання; форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається в такому ж порядку, що і форма правочину щодо заміни кредитора (правочин про заміну вчиняється у такій самій формі, що і той, на підставі якого виникло зобов`язання).

АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів того, що заміна АТ КБ «ПриватБанк» як первісного боржника на ТОВ «ФК «Фінілон» як нового боржника відбулася з дотриманням вимог статей 520, 521 ЦК України. ОСОБА_1 як кредитор заперечує надання ним згоди на переведення боргу за договорами банківського вкладу (депозиту) та свою обізнаність про переведення боргу як таку. АТ КБ «ПриватБанк» не надано належних та допустимих доказів отримання згоди ОСОБА_1 на переведення боргу.

Отже, переведення боргу на підставі укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» () та ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» () Договору про переведення боргу №б/н від 17 листопада 2014 року без згоди ОСОБА_1 не породило правових наслідків для ОСОБА_1 як кредитора; використання принципу мовчазної згоди вкладника банку не ґрунтується на законі.

Дане узгоджується висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 18 квітня 2023 року у справі №199/3152/20 (провадження №14-224цс21).

АТ КБ «ПриватБанк» є належним відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 ):

за Договором №SAMDNWFD500 від 10 січня 2014 року Вклад «Стандарт» (депозитний рахунок 4975) вклад в сумі 7950 доларів (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят), проценти в сумі 157,45 доларів США, всього 8107,45 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD200 від 14 лютого 2014 року Вклад «Стандарт», (депозитний рахунок № НОМЕР_3 ) вклад в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, проценти в сумі 10,4 доларів США, всього 1010,40 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD800 від 03 березня 2014 року Вклад «Стандарт» (депозитний рахунок № НОМЕР_4 ) вклад в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, проценти в сумі 14,88 доларів США, всього 2014,88 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD900 від 03 березня 2014 року Вклад «Стандарт» (депозитний рахунок № НОМЕР_5 ) вклад в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, проценти в сумі 11,17 доларів США, всього 1511,17 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD000 від 03 березня 2014 року Вклад «Стандарт (депозитний рахунок №4864) вклад в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, проценти в сумі 11,17 доларів США, всього 1511,17 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD600 від 05 березня 2014 року Вклад «Стандарт (депозитний рахунок №1157) вклад в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, проценти в сумі 10,51 доларів США, всього 1510,51 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD00 від 05 березня 2014 року Вклад «Стандарт» (депозитний рахунок №4790) вклад в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, проценти в сумі 10,51 доларів США, всього 1510,51 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD300 від 05 березня 2014 року Вклад «Стандарт» (депозитний рахунок №9063) вклад в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, проценти в сумі 10,51 доларів США, всього 1510,51 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD400 від 05 березня 2014 року Вклад «Стандарт» (депозитний рахунок №9148) вклад в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, проценти в сумі 10,51 доларів США, всього 1510,51 доларів США.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова