Справа № 740/304/24
Провадження № 2-з/740/2/24
УХВАЛА

19 січня 2024 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., розглянувши заяву адвоката Семенка Валерія Івановича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

установив:

16.01.2024 адвокат Семенок В. І. подав до суду зазначену заяву, в якій просив витребувати з КП «Ніжинське МБТІ» довідку про те, за ким та на підставі яких правовстановлюючих документів зареєстровано право власності на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Указану заяву мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 належить 3/25 часток у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд № 24 (квартира АДРЕСА_3 . На цей час у нього виникла необхідність виділу його частки із об`єкта нерухомості. Для подання позовної заяви до суду необхідно визначити склад відповідачів у справі (всіх співвласників житлового будинку).

Зазначений житловий будинок фактично складається з 5 квартир, які пронумеровані, як: 1, 2, 3, 4, 5, 8. Відповідно до довідки КП «Ніжинське МБТІ» від 22.08.2023 року 3/25 частки житлового будинку АДРЕСА_4 складаються з квартири АДРЕСА_3 (власник ОСОБА_1 ); інші 22/25 часток житлового будинку складаються з квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 ). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_6 не зареєстровані.

КП «Ніжинське МБТІ» на запит фізичної особи, чи її представника не надає інформації (крім тієї, що зазначена вище) щодо власників (співвласників) житлових приміщень у будівлі АДРЕСА_3 .

Таким чином, вичерпані можливості отримання позивачем інформації, без якої неможливе звернення до суду з позовом про виділ частки з об`єкта нерухомості (інформація щодо власників квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та підстави, на яких за ними зареєстровано право власності на ці житлові приміщення).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Частиною 1 ст. 116 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно із ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 3 ст. 116 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів (ухвала Верховного Суду від 02 травня 2019 року у справі № Зд/9901/2/19).

Однак заявником не наведені підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання/подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим; не наведено достатніх підстав щодо необхідності забезпечення доказів.

Заявлені заявником вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже ним не зазначено жодної підстави на наявність ризику втрати доказів (документів), які просить витребувати, крім того, не обґрунтовано, що вказані документи у майбутньому не вдасться отримати взагалі.

З огляду на наведене, заява про забезпечення доказів шляхом витребування документів, які просить заявник, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 2, 13, 116, 118, 259 261 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви адвоката Семенка Валерія Івановича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя І. М. Шевченко