10.04.2024
Справа № 642/479/24
Провадження № 4-с/642/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 р. м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Вікторова В.В.,

за участі секретаря Шнайдер Д.С.

представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу Приватної фірми «Левада-7», особа, дії чи бездіяльність якої оскаржуються: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник: ОСОБА_2 , 3-тя особа- Товариство з обмеженою відповідальністю "Тера", на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В :

Стягувач Приватна фірма «Левада-7» в особі директора Міленко О.З. звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №48169388.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу зазначена справа 01.02.2024 року розподілена в провадження судді Вікторова В.В.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2024 року скаргу прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі.

Представник скажника ОСОБА_1 в судове засідання з`явися, вимоги скарги підтримав у повному обсязі.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надав відзив на скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні скарги та розглянути справу без його участі.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

З урахуванням наведеного та положень ч.2 ст.450 ЦПК України, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи за відсутності державного виконавця та боржника.

У судовому засіданні судом встановлено, що Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 29 січня 2016 року (суддя Гримайло А.М.) позов Приватної фірми «Левада-7» до ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тера» про стягнення 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Тера» солідарно на користь Приватної фірми «Левада-7» суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобов`язання у розмірі 82733 грн. 56 коп. та суму 3% річних від простроченої суми у розмірі 5276 грн. 38 коп., а всього 88009 грн. та судові витрати у розмірі 880 грн. по 440 грн. з кожного.

04.05.2016 року на виконання рішення суду від 29.01.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова на видано виконавчий лист №642/6507/15-ц.

Постановою державного виконавця Октябрьского відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 03.06.2016 року відкрито виконавче провадження №51225860 на підставі виконавчого листа №642/6507/15-ц від 04.05.2016 року.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, виконання судового рішення є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах це особлива форма правосуддя, діяльність суду пов`язана із реалізацією судових актів у цивільних справах, яка здійснюється у формі «контрольного санкціонування» вчинення деяких процесуальних дій у виконавчому провадженні при розгляді цивільних справ, безпосереднього розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність виконавців, як важливої гарантії захисту права особи у після судовому цивільному процесі та розгляді різних позовів, які стосується заходів примусового виконання рішень. до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ч. 11 ст. 33 ЦПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

За частиною четвертою статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Враховуючи, що рішення суду від 29.01.2016 у справі № 642/6507/15-ц ухвалено суддею Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., дійшов висновку про наявність підстав для заявлення самовідводу у вказаній справі.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заявити самовідвід у цивільній справі за скаргою Приватної фірми «Левада-7», особа, дії чи бездіяльність якої оскаржуються якої оскаржуються: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник: ОСОБА_2 , 3-тя особа- Товариство з обмеженою відповідальністю "Тера", на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов