06.03.2024 Справа № 756/2609/24
№756/2609/24
№2/756/2278/24
УХВАЛА

6 березня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 , як член садового товариства «Зелений бір» Оболонського району м. Києва посилаючись, крім іншого, на статті 61, 62, ч.2 статті 127 статті 128, 129 КПК України звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення у якому просить: визнати ОСОБА_1 цивільним позивачем у кримінальній справі; прийняти до провадження суду у кримінальному провадженні цей цивільний позов; стягнути з фізичної особи ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 56 709 грн. 10 коп., моральну шкоду 38 400 грн.; поновити підключення електрики до садового будинку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування відповідача (для юридичних осіб), або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб), сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування, чіткий зміст позовних вимог: спосіб захисту права або інтересів передбачений законом або договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.

За ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви позивач зобов`язаний додати всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Проте ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані, зокрема у позові не зазначено із ким виникли і чи дійсно виникли спірні правовідносини, не зазначено правового обґрунтування позовних вимог, можливості їх об`єднання та розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

У правовідносинах з товариством член садового товариства «Зелений бір» Оболонського району м. Києва ОСОБА_1 вказує у своїй позовній заяві відповідачем фізичну особу. При цьому, жодним чином не обгрунтовуює та не зазначає доказів на підтвердження порушення, невизнання, оспорювання вказаною особою права позивача, доказів наявності та виникнення між ними деліктних правовідносин, винних дій відповідача, причинного зв`язку між заподіяною шкодою та цими діями.

Таким чином, крім іншого, позивачу слід визначитися із обгрунтуванням позову, колом осіб, що мають брати участь у даній спарві та їх процесуальним статусом.

Крім того, за приписами ч.ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Також належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відтак, всі надані позивачем копії письмових доказів (для суду та для відповідача) мають бути належної якості і бути засвідчені належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена підписом уповноваженої посадової особи позивача із зазначенням ініціалів та прізвища особи, яка засвідчує докази, а також дати такого засвідчення).

При цьому позивачем до суду подано не засвідчені копії документів без копії позову та належних копій документів для відповідача.

За ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі та всі наявні у позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 04.08.2011 року визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч.2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданої фізичною особою складає 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, що подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, позивачами не долучено до позову доказів на підтвердження оплати судового збору у належному розмірі, або ж документів на підтвердження звільнення від його оплати.

Одночасно звертаю увагу, що за Актом провідного спеціаліста відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Оболонського районного суду м. Києва від 28.02.2024 року згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» станом на дату складання кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 на розгляд до суду не надходило.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Ст.185 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинен подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст.ст.175,177 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків до 15 березня 2024 року, але не пізніше п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Суддя А.В. Шевчук