Справа № 202/574/24
Провадження № 6/202/144/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

19 січня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Травкіної В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до виконання нею своїх зобов`язань, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець звернувся з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилученням паспорту громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним своїх зобов`язань.

Подання обґрунтовується тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни знаходяться виконавчі провадження № 67148421 з виконання виконавчого листа № 0530/4344/2012 виданого 15.04.2019 Краснолиманським міським судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» заборгованості за кредитом № 902.41484 від 15 вересня 2010 року станом на 15 березня 2012 року у розмірі 221 099 (двісті двадцять однієї тисячі дев`яносто дев`яти) гривен 33 копійок. 29.09.2020 Краснолиманським міським судом Донецької області замінено стягувача на ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА". 13.10.2021 приватним виконавцем відкриті виконавчі провадження № 67148421 відносно ОСОБА_1 . Виконавче провадження № 67148421 станом на теперішній час не закінчено, рішення у справі не виконане. 13.10.2021 винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ КБ "ПРИВАТБАНК", АТ "Універсал Банк", "ОКСІ Банк", АТ "ТАСкомбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", ПАТ "Банк Восток", АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", АТ АКБ "Львів", АТ «КРЕДОБАНК», АТ "ОТП БАНК", АТ "Ідея Банк", АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", АТ "УКРСИББАНК", АТ "Акціонерний Банк "Радабанк". 15.10.2021 винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "Ощадбанк", АТ "ПУМБ". У вищезазначених банках відсутні кошти на рахунках боржника. 16.10.2021 винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржників. Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває. Відповідно до інформації МВС за боржником ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб МАЗ Модель ТЗ: 543203-220, ВАНТАЖНИЙ, Номерний знак: НОМЕР_1 . 18.10.2021 винесено постанову про розшук автомобіля боржника. Відповідно до інформації ПФУ боржниця ОСОБА_1 останній раз отримувала заробітну плату по грудень 2021 року. На запит приватного виконавця, щодо перетину боржником державного кордону України Державною прикордонною службою України надано відповідь про те, що відомості щодо перетинання кордону боржником відсутні. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржниці ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка :01:011:0589 площею (га): 0.0024, державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: ІІ-ДН №160219, виданий 02.06.1999 Краснолиманською міською Радою народних депутатів. Відповідно до інформації ДМС боржниця ОСОБА_1 документована паспортом для виїзду за кордон від 16.04.2021р. 13.10.2021 за адресою реєстрації боржника приватним виконавцем надіслано постанову про відкриття виконавчого проваджень та виклики з`явитись до виконавця щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату боргу. Боржник фактично ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни перебуває виконавче провадження №67148421 з виконання виконавчого листа № 0530/4344/2012 виданого 15.04.2019 Краснолиманським міським судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» заборгованості за кредитом № 902.41484 від 15 вересня 2010 року станом на 15 березня 2012 року у розмірі 221 099 (двісті двадцять однієї тисячі дев`яносто дев`яти) гривен 33 копійок.

29.09.2020 Краснолиманським міським судом Донецької області замінено стягувача на ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА".

13.10.2021 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 67148421 відносно ОСОБА_1

Відповідно до інформації МВС за боржником ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб МАЗ Модель ТЗ: 543203-220, ВАНТАЖНИЙ, Номерний знак: НОМЕР_1 .

18.10.2021 винесено постанову про розшук автомобіля боржника.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржниці ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка :01:011:0589 площею (га): 0.0024, державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: ІІ-ДН №160219, виданий 02.06.1999 Краснолиманською міською Радою народних депутатів.

06.05.2023 набрали законної сили зміни до п. 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», згідно до п.п.11 приватний виконавець, який має на виконанні незакінчені виконавчі провадження, може змінити виконавчий округ у разі, якщо його офіс розташований у територіальній громаді, що належить до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України. Такий приватний виконавець продовжує примусове виконання виконавчих документів, що перебували у нього на виконанні у виконавчому окрузі, який він змінив, з урахуванням обмежень, встановлених законодавством про виконавче провадження.

19.05.2023 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. змінено виконавчий округ Донецької області на виконавчий округ Одеської області. Всі виконавчі провадження, які перебували у неї на виконанні в Донецькому окрузі продовжуються нею виконуватись після зміни на виконавчий округ Одеської області.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише тоді, коли сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початковою обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

У пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. вказане вище рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і вказане вище рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии», §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 року за справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...».

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 331/8536/17-ц.

Відповідно до частини 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження боржниці ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. посилалася на ухилення нею від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися саме у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Заявником не було надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржницею своїх обов`язків по сплаті боргу та її наміру ухилятися від виконання покладених на неї зобов`язань, а сама по собі наявність невиконаного рішення суду не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржника.

Саме державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що боржниця вчиняла дії, які унеможливлювали чи ускладнювали виконання рішення суду.

При цьому, згідно матеріалів справи, боржниці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить рухоме та нерухоме майно, на яке приватний виконавець може звернути стягнення під час примусового виконання судового рішення, й приватним виконавцем не доведено, що остання вчиняє дії з приховування цього майна або перешкоджає виконанню рішення суду.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржниці ОСОБА_1 за межі України, без вилучення паспортного документа, є недостатньо обґрунтованим, передчасним та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до виконання нею своїх зобов`язань - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда