Справа № 171/1235/22
Номер провадження 2/184/112/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

за участю секретаря судових засідань - Михайлової Т.В.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Зеленодольської міської ради «про позбавлення батьківських прав та встановлення опікунства щодо малолітніх дітей та піклування стосовно неповнолітньої особи», -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів звернувся до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав та встановлення опікунства щодо малолітніх дітей та піклування стосовно неповнолітньої особи. В обґрунтування позову посилається на те, що наказом Служби у справах дітей виконкому Зеленодольської міської ради №12 від 09.07.2021 року було вирішено влаштувати неповнолітній дітей - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в їх сім`ю. Вказаний наказ було винесено з причин систематичного невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Відповідачі не бажають приймати участь у вихованні дітей та утримувати їх матеріально, відносяться до своїх батьківських обов`язків недобросовісно та не допомагають своїм дітям фінансово. Таким чином, відповідачі добровільно відмовляються від виховання своїх дітей, не приймають участі в житті та вихованні дітей. З цих підстав просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхніх дітей - неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судове засідання позивачі та їх представник не з`явились, надали заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив не надали. Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідачів, з огляду на що відповідачі, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважаються такими, що отримали судову повістку.

Повноважний представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачами позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину іі дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний тa моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він):

- не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

- ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини;

- жорстоко поводяться з дитиною;

- є хронічними алкоголіками або наркоманами;

- вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

- засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер.

Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до свідоцтв про народження неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є: батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_5 (а.с.27-29).

Згідно повідомлення виконкому Зеленодольської міської ради, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом не проживають тривалий час. В липні 2021 року мати покинула самих дітей в одному з гуртожитків м. Кривого Рогу, майже тиждень не виходила на зв`язок. Батьки ніяким чином не піклуються про дітей, не проявляють заінтересованості в їхній подальшій долі, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; батьки з дітьми не спілкуються; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їхнього внутрішнього світу. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взагалі не спілкуються з дітьми, ніде не працюють. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не створила належні умови для проживання своїх дітей. Будинок в якому вони проживали в с. Велика Костромка в аварійному стані, потребує капітального ремонту, відсутні електроенергія та газопостачання. Батьки дітей ведуть аморальний спосіб життя, мати зникає на тривалий час, батько після розлучення з матір`ю дітей взагалі не виходив на зв`язок з дітьми, у зв`язку з цим взагалі не цікавляться долею дітей. Зазначені факти, як кожен окремо, так в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьками, свідомого нехтування ними своїх обов`язків, що підтверджує відсутність відповідального ставлення батьків до своїх батьківських обов`язків (а.с.48).

Згідно повідомлення виконкому Інгулецької районної у місті ради, на території АДРЕСА_1 працівниками поліції виявлені троє дітей, які були залишені їх матір`ю, ОСОБА_5 та тривалий час проживали без нагляду дорослих. На підставі складених поліцією актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 були тимчасово влаштовані до КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №1» КМР. Діти по цей час перебувають в лікарні, оскільки їх мати не з`являється на виклики служби у справах дітей: 07.07.2021р. не з`явилась на засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Інгулецької районної у місті ради для розгляду питання про подальшу долю дітей. Під час з`ясування обставин справи виявлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками дітей. Просять розглянути питання про переведення дітей з лікарні до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Апостолове відповідно до місця реєстрації місця проживання матері та дітей. В цей час діти потребують влаштування подальшої долі, а батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по їх вихованню та утриманню (а.с.49).

Згідно інформації в.о. директора КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №1» КМР, з 01.07.2021р. в педіатричному відділенні КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №1» КМР знаходяться діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Діти доставлені інспектором ювенальної превенції ВП №7 ГУНП у Дніпропетровськом області в зв`язку з тим, що знаходились за адресою - АДРЕСА_2 без матері. Місце знаходження матері невідомо. Зі слів дітей мати знаходиться на заробітках у Кіровоградській області. Мати дітей при спілкуванні по телефону забирати дітей відмовилась, так як працює за контрактом і покинути робоче місце не може. Діти здорові, знаходження в лікувальному закладі не потребують (а.с.50).

Згідно повідомлення в.о. директора КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №1» КМР, 09.07.2021р. згідно рішення виконавчого комітету Зеленодольської міської ради служби у справах дітей №07 від 09.07.2021р. неповнолітні діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 передані їх родичам - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та будуть проживати за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.51).

Згідно психолого-педагогічної характеристики на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у Великокостромському ліцеї навчається з 01 вересня 2021 року. Серед дітей ОСОБА_8 є третьою дитиною, яких взяли на виховання рідна тітка з чоловіком: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Хлопчику завжди приділялася належна увага. Чистий, доглянутий, завжди виконував домашні завдання. Якщо надавалися поради з виховання, тітка з дядьком завжди дослухалися, цікавилися шкільним життям дитини. Відвідували батьківські збори, вели розмови у телефонному режимі, допомагали в творчих роботах. ОСОБА_8 був забезпечений всім необхідним. Завжди при ньому були кишенькові кошти на сніданки та перекуси на ГПД. За період навчання в ліцеї рідні батьки хлопчика не були жодного разу і не цікавилися шкільним життям дитини (а.с.53).

Згідно психолого-педагогічної характеристики на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у Великокостромському ліцеї навчалась з 01 вересня 2021 року. Її вихованням займалися тітка з чоловіком ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Вони завжди турбувалися про племінницю ОСОБА_6 . Були присутні на всіх класних зборах та загально батьківському лекторії. Постійно цікавилися навчанням учениці через її щоденник та у телефонному режимі. Своєчасно ОСОБА_6 була забезпечена сучасним одягом та взуттям, забезпечували коштами на харчування в їдальні. Протягом року рідні батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не були у школі жодного разу, не телефонували, не цікавилися успіхами своєї доньки (а.с.54).

Згідно психолого-педагогічної характеристики на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у Великокостромському ліцеї навчалась з 01 вересня 2021 року, прибула в серпні. Проживає зі своєю тіткою ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_1 , які проявляють великий інтерес до шкільних успіхів племінниці, регулярно відвідують батьківські збори, негайно реагують на виклики до школи, мають добрі відносини з класним керівником, завжди відкликаються на будь-які питання. Рідні батьки не займалися вихованням доньки, жодного разу не відвідали навчальний заклад і не цікавилися навчанням та вихованням дитини (а.с.55).

Згідно характеристики старости Великокостромського старостинського округу на ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Працювала в ДТЕК Криворізька ТЕС. У вільний від роботи час займалась господарством та присадибною ділянкою. Дбає про комфорт та достаток сім`ї. Постійно підтримує належний санітарний стан в своєму будинку. Разом з чоловіком, ОСОБА_1 , проводять ремонтні роботи по облаштуванню свого помешкання. ОСОБА_2 доброзичлива, щира, співчутлива. Має багато друзів. Тісно спілкується з-членами родини. З сусідами не конфліктує. Після оголошення військового стану в країні, на початку квітня, разом з трьома дітьми своєї сестри ОСОБА_5 , виїхали за межі України. На адмінкомісіях при виконкомі Зеленодольської міської ради в с. Велика Костромка не розглядалась. Скарг та звернень по відношенню до ОСОБА_2 в старостат с. Велика Костромка не надходило (а.с.56).

Згідно характеристики старости Великокостромського старостинського округу на ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Є учасником бойових дій. Працював в ДТЕК Криворізька ТЕС. Мають власний будинок. ОСОБА_1 вправний господар. Власними руками проводить ремонтні роботи вдома, пічне опалення замінив на електричне. Дбає про достаток та комфорт своєї сім`ї, працелюбний. Щирий, відвертий, відгукується на прохання допомогти у вирішенні питань, що стосуються жителів села. З сусідами не конфліктує. У вільний від роботи час займався присадибним господарством. На початку квітня 2022 року ОСОБА_1 виїхав до м. Кривий Ріг, де в даний час працює та проживає. На адмінкомісіях при виконкомі Зеленодольської міської ради в с. Велика Костромка не розглядався. Скарг та звернень по відношенню до ОСОБА_2 в старостат с. Велика Костромка не надходило (а.с.57).

Згідно Акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 , будинок великий, з усіма зручностями, в будинку є душ, вбиральня, електричний бойлер, електроопалення. На подвір`ї чисто. В повному обсязі достатня кількість продуктів харчування, є засоби гігієни, білизна. Для виховання та розвитку дітей створені такі умови: є окрема велика кімната, меблі, місце для зберігання особистих речей, все, що необхідно для дітей, Незвиські зобов`язуються придбати у короткий термін. Родина позитивна, працьовита. Створили всі умови для навчання та відпочинку дітей (а.с.60).

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до вимог ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Згідно висновку виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 05.12.2022 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно їх неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , служба вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по відношенню до їх неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 (а.с.80-81).

На підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів судом встановлено, що відповідачі не виконують покладених на них ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо піклування про здоров`я свого малолітнього сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того, відповідачі є асоціальними батьками з алкогольною залежністю, постійного місця роботи не мають, в Центрі зайнятості на обліку не перебувають, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не створюють умов для отримання ними освіти, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав і за наведених обставин таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищім інтересам дітей.

Суд погоджується з позивачами та їх представником, що така поведінка та бездіяльність відповідачів, як батьків, суперечить інтересам дітей, порушує їх права, гарантовані міжнародним та національним законодавством та приходить до висновку, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та розвитку дітей, а тому позовні вимоги щодо позбавлення їх батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення.

Щодо встановлення піклування над дитиною суд виходить з наступного.

Опіка і піклування є особливою формою державної турботи про малолітніх (до 14 років) та неповнолітніх дітей (з 14 до 18 років), що встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування (ст. 243 СК України).

Згідно ст. 55, 58 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У частині 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 243 СК України визначено, що опіка над дітьми, позбавленими батьківського піклування, які не досягли чотирнадцяти років, встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

У статті 58 ЦК України зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування.

Згідно з ч. 3 ст. 60 цього Кодексу суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Частиною 4 ст. 167 СК України передбачено, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Згідно ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявили бажання стати опікунами неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки діти проживають з ними та дуже їх люблять, цікавляться їх життям, приділяють належну увагу навчанню і вихованню.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника про позбавлення батьківських прав та встановлення опікунства щодо малолітніх дітей та піклування стосовно неповнолітньої особи підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.150, 155, 164, 165 СК України, ст.ст. 12, 13, 80, 89, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Зеленодольської міської ради «про позбавлення батьківських прав та встановлення опікунства щодо малолітніх дітей та піклування стосовно неповнолітньої особи» - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 батьківських прав відносно їх неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Призначити опікунами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_16 після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.03.2024 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш