Провадження № 2/752/1354/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 березня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Ахмеяна Б.А.,

розглянувши в місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Корчинська Лілія Володимирівна до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: акціонерне товариство «ПроКредит Банк» про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

у червні 2023 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Корчинська Л.В. звернувся до суду з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва (далі - Голосіївський РДВС у м. Києві ЦМУМЮ ( м. Київ)), в якому просить зобов`язати відповідача скасувати арешт майна боржника, накладений постановою державного виконавця Яковенка В.А. від 09.11.2016 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, що як обтяження значиться у відомостях з Державного реєстру речових прав, номер запису про обтяження 18806793.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2009 року було стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 1.37589 від 29.02.2008 у сумі 41442,07 грн.

Згідно з даними ВП-спецрозділ від 17.01.2020 року вбачається, що у Голосіївському РВДВ у м. Києві перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» грошових коштів і накладено арешт на все нерухоме майно боржника.

15 вересня 2022 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/7932/20 зобов`язано Голосіївський РВДВ у м. Києві скасувати арешт, накладений на все майно, що належить позивачу ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 41 442,07 грн у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, і 24.01.2023 року арешт було знято.

У подальшому позивач дізнався про ще одне завершене виконавче провадження № НОМЕР_1 на виконання того ж самого рішення від 12.02.2009. Постановою від 09.11.2016 року накладено арешт на майно боржника. 13.12.2017 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.2 ч. першої ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

У зв`язку з тим, що позивачу відмовлено в знятті арешту майна позивача, судом встановлено, що банк не має кредитних зобов`язань до ОСОБА_3 , просить суд зобов`язати відповідача скасувати арешт майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 22 серпня 2023 року, після усунення недоліків, відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 14).

У судовому засіданні сторони відсутні, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не надали.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Корчинська Л.В. підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2009 року у справі № 2-4044/09 стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором № 1.37589 від 29.02.2008 (а.с. 33) у розмірі 40784,22 грн, судовий збір у розмірі 407,85 грн, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 250 грн, всього - 41442,07 грн.

02.12.2011 року на виконання зазначеного рішення судом видано виконавчий лист № 2-4044/09.

Відповідно до листа Голосіївського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) від 14.04.2023 № б/н на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва № 2-4044/09 від 02.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості в розмірі 41 442,07 грн.

09.11.2016 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та внесено обтяження за № 18806793 в подальшому 13.12.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, керуючись п 2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20.06.2023 року наявність обтяження № 18806793, а саме арешту всього майна боржника ОСОБА_1 .

У Відділі відсутні підстави для зняття арешту та припинення обтяжування нерухомого майна (а.с. 8).

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.09.2022 у справі № 752/7932/20 зобов`язано Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт, накладений на все майно, що належить ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення 41442,07 грн та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу, на підставі постанови головного державного виконавця Чаргадзе Н.О. Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Вказаним рішенням встановлено, що стягувач АТ «ПроКредит Банк», як сторона виконавчого провадження, не має кредитних зобов`язань до позивача, усі права вимоги по кредитним зобов`язанням ОСОБА_1 перед АТ «ПроКредит Банк» Банк відступив на користь нового кредитора - ТОВ «Росвен Інвест Україна» і Банк не здійснює обслуговування даних кредитних зобов`язань.

Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у які беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 55 Закону України № 606-Х1У від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України № 606-Х1У у разі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві.

В силу частини 4 статті 40 цього Закону повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був визначений у три роки (частина 1 статті 21).

Відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено випадки зняття арешту з майна боржника державним виконавцем, а у всіх інших випадках відповідно до частини п`ятої статті 59 цього ж Закону арешт може бути знятий з усього майна боржника або його частини за рішенням суду.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» усі дії в рамках виконавчого провадження здійснюються виключно стосовно майна, яке належить боржнику.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно п. 2 ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує законні права їх власника майна, щодо вільного розпорядження майном.

Таким чином, враховуючи зібрані по справі докази, беручи до уваги те, що на теперішній час наявність цього обтяження (арешту) порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а у відповідача відсутні належним чином законно обґрунтовані заперечення щодо права позивача на арештоване майно, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

На підставі викладеного, керуючись нормами ст. 2, 5, 12, 13, 209, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Корчинська Лілія Володимирівна до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: акціонерне товариство «ПроКредит Банк» про звільнення майна з-під арешту, задовольнити.

Зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт майна боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), накладений постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковенка Владислава Андрійовича від 09.11.2016 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, номер запису про обтяження: 18806793 (спеціальний розділ).

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Г.Плахотнюк