Справа № 524/5379/23
Провадження №2/524/398/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини та дружини,

В С Т А Н О В И В:

07.08.2023 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 коштів на утримання малолітньої дитини, в якому просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь коштів на утримання (аліментів) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частка з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

25.09.2023 року та 13.11.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про уточнення позовної заяви, а саме просила стягнути з ОСОБА_2 кошти (аліменти) на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною 3-х річного віку.

В обґрунтування позову зазначила, що під час спільного проживання з відповідачем народилася дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час сторони однією сім`єю не проживають, позивач разом з дитиною проживає окремо, дитина перебуває на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає.

Ухвалою судді від 25 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено та залучено сторін у справі, призначено у порядку спрощеного позовного провадження судове засідання.

Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року прийнято заяву позивача ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини про збільшення вимог.

Позивач ОСОБА_1 просила уточнені позовні вимоги задовольнити, розглядати справу у її відсутність, про що надала відповідну заяву

Відповідач ОСОБА_2 уточнений позов визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, про що надав письмову заяву.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом достовірно встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Від спільного проживання сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07 вересня 2021 року Вііділом державнох реє.страції актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис 1062.

Сторонами не заперечується факт проживання малолітньої дитини сторін з матір`ю-позивачем у справі та перебування її на утриманні у матері.

Відповідач у добровільному порядку аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини не сплачує.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч. 1 ст. 183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Позивач має право на одержання від відповідача коштів на своє утримання та утримання дитини, а відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу.

Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.

Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу такої матеріальної допомоги на утримання дитини і позивача.

Отже суд, враховуючи наведені встановлені обставини, а також майновий стан відповідача, вважає, що позивач має право на одержання від відповідача коштів на своє утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача та на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, а відповідач зобов`язаний та має реальну фактичну можливість надавати таку допомогу у визначеному судом розмірі.

На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також враховуючи можливість надання належної і достатньої матеріальної допомоги відповідачем позивачеві на її утримання і на утримання дитини, недопущення погіршення матеріального становища позивача і малолітньої дитини та одночасно відповідача, що мають істотне значення, визнання позову відповідачем в повному обсязі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини доходу зі всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 07 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання позивача у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25 вересня 2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд зазначає, що відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів є звільненими від сплати судового збору.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 4 цього Закону України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за ставкою на день подання позову.

Крім того суд враховує, що випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць.

Керуючись ст. 84, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини доходу зі всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 07 серпня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25 вересня 2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 30 січня 2024 року.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня виготовлення (проголошення).

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: