СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Жовноватюк В.С.,

за участю секретаря Лопатюк А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяна Миколаївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, з урахуванням позовної заяви у новій редакції, у якому просила визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлої матері - ОСОБА_5 , терміном в два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка була матір`ю позивача. За час життя мати набула права власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , інша частка квартири належить позивачу.

За період життя матір не залишила заповіт, отже позивач є спадкоємцем першої черги за законом. У липні 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи. Постановою приватного нотаріуса від 13 липня 2023 року відмовлено у відкритті спадкової справи з підстав пропуску строку прийняття спадщини.

Звертає увагу суду, що звістка про смерть матері застала позивача після повномасштабного вторгнення рф в Україну та у період воєнних дій. У період 6 місяців з моменту відкриття спадщини у м. Києві була складна ситуація, фактично припав пік повітряних тривог та ракетних обстрілів м. Києва, що призводило до перебоїв та відсутності електропостачання. У зв`язку із ракетними обстрілами позивач вимушено виїжджала за межі Києва, що об`єктивно впливало на можливість вирішення питання про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, позивач наголошує на поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засідання.

18.09.2023 до суду надійшов відзив представника Київської міської ради, у якому просив суд звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки позивач зазначає про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, у силу положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

13.11.2023 за заявою позивача залучено співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

11.12.2023 до суду надійшли заяви відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в яких кожний окремо визнав позовні вимоги.

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідачі та третя особа у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду. З наявного у матеріалах справи відзиву представника Київської міської ради не вбачається конкретна позиція відповідача, міститься лише посилання на норми цивільного законодавства. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали позов.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.07.2022, виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Згідно з копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 уклали шлюб 29 квітня 1971 року, який зареєстрований ОСОБА_7 одруження м. Київ. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: ОСОБА_8 та ОСОБА_8 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якого є ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_5 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком якого є ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_5 .

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 15.05.2009 № НОМЕР_5 , квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рівних частках (а.с.14).

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. про відмову у відкритті спадкової справи вих. № 44/01-16 від 13.07.2023, відмовлено у відкритті спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Постанова мотивована тим, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини та не має документального підтвердження факту спільного проживання разом з померлою за адресою: АДРЕСА_1 , то ОСОБА_1 потрібно звернутись до суду про поновлення строку подання спадщини або про визнання факту спільного проживання (а.с.16-17).

Відповідно до копії витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.11.2023 № 74763178, за вказаними параметрами запиту ОСОБА_5 у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.49).

Позивач не був зареєстрований з померлою, що підтверджується його паспортними даними (а.с.9-11).

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста Києва як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні у місті Києві ради та їх виконавчі органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №209 встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Згідно з положеннями ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тобто, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави та ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Позивач посилається на те, що матір позивача померла після повномасштабного вторгнення рф в Україну та у період воєнних дій, у м. Києві була складна ситуація, фактично припав пік повітряних тривог та ракетних обстрілів.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

Також суд враховує обставини, в яких не тільки позивач, але і весь український народ перебувають, починаючи з 24 лютого 2022 року, пов`язані із збройною агресією росії на території України, що в сукупності, за переконанням суду, є поважними причинами пропуску строку для звернення до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

З огляду на наведене, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку є поважною, вимога за позовом є обґрунтованою, відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяна Миколаївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_6 / додатковий строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Жовноватюк