Справа № 274/1661/24 Провадження № 2-р/274/712/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

26.02.24 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),

розглянувши матеріали цивільної справи за позовомОСОБА_1
до ОСОБА_2
провизначення місця проживання дитни,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_3 , шлюб між ними розірвано рішенням суду від 13.02.2024 р., судовим наказом від 08.01.2024 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 . З травня 2023 р. дитина проживає з ОСОБА_1 , де створені належні умови для проживання сина.

Разом з тим, у позовній заяві відсутні посилання на будь-які обставини, які б вказували, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 .

При цьому, як вбачається з ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.01.2024 р. у справі № 274/9324/23 (копія долучається до справи), ОСОБА_1 вже звертався з аналогічним позовом (з аналогічних підстав та вимогою), його позовна заява вказаною ухвалою була залишена без руху (а у подальшому повернута без розгляду за заявою його ж представника про відкликання позовної заяви ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від ,18.01.2024 р. у справі № 274/9324/23), у тому числі з таких підстав:

"Дослідивши зміст позовної заяви, судом встановлено відсутність обґрунтування та викладу обставин щодо вимог позивача у частині визначення місця проживання дитини з батьком, при цьому, не зазначено, яким чином відповідач порушує право позивача, за захистом якого виникла необхідність звернутися до суду, враховуючи що до позову додано нотаріально посвідчену заяву відповідача про те, що вона не заперечує проти розгляду справи щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком. Позовні вимоги визнає.

…

" Щодо порядку вирішення питання про визначення місця проживання дитини, суд зазначає, що частиною другою статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десять років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Позивачем не викладені обставини про те, що місце проживання дитини не встановлено за згодою подружжя, тому що в позові позивач тільки просить визначити місце проживання дитини з ним. Позивачем не указано, якими діями саме відповідач не визнає, порушує чи оспорює його права відносно місця проживання дитини. Не наведено, в чому саме спір між позивачем і відповідачем у цій частині, враховуючи що до позову додано нотаріально посвідчену заяву відповідача про те, що вона не заперечує проти розгляду справи щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком. Позовні вимоги визнає.

Якщо спору відносно місця проживання дитини між сторонами немає, то чому позивач вимагає встановити його в судовому порядку".

Як випливає з наведеного, звертаючись повторно з аналогічним позовом, ОСОБА_1 приховав від Суду те, що існує нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 про те, що вона не заперечує проти розгляду справи щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком, позовні вимоги визнає, чим порушив обов`язки, визначені пунктами 2 та 4 частини другої статті 43 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, не приховувати докази.

Суд зазначає, що повторне звернення ОСОБА_1 з аналогічним позовом, тобто з тими самими суттєвими недоліками (без посилань на обставини, які б вказували на те, що між ним та ОСОБА_2 існує спір щодо визначення місця проживання дитини, тобто на інші підстава (нові обставини)), та ще й з приховуванням доказу, який має суттєве значення для встановлення обставин, які мають значення для справи, вказує на те, що позов носить очевидно штучний характер, спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання дитини відсутній.

Викладене, а також ж те, що, як зазначено вище, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано рішенням суду від 13.02.2024 р., а судовим наказом від 08.01.2024 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , у сукупності вказує на те, що є достатні підстави вважати, що позов подано з метою отримання ОСОБА_1 права на відстрочку від мобілізації та/або набуття ним права на перетин державного кордону України.

Згідно з частиною першою статті 44 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктами 1 та 3 частини другої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання заяви для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Зважаючи на наведене, Суд визнає наведені вище дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами.

Частиною третьою статті 44 Цивільного процесуального кодексу України визначено, якщо подання заяви визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити цю заяву без розгляду.

Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 44, 258 261 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Корбут