ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4139/24 Справа № 204/8288/22 Суддя у 1-й інстанції - Чудопалова С. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на рішення Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2022 року КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради посилалися на те, що між КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 склалися фактичні відносини з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення. Згідно рішення Дніпровської міської ради №526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, абоненту відкрито особовий рахунок. Відповідно до розрахунку сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_1 , яка утворилася за період з 31 січня 2017 року по 31 липня 2022 року складає 21258 грн. 56 коп. За місцем реєстрації ОСОБА_1 зареєстровані інші члени її сім`ї - ОСОБА_2 , який є також солідарним боржником, оскільки останній користується нарівні з відповідальним квартиронаймачем усіма правами та обов`язками, що випливають із договору найму. Відповідачі не добросовісно віднеслися до сплати вищевказаних послуг, не сплачували за надані їм послуги водопостачання і водовідведення. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідачів перед КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради складає 24696 грн. 68 коп., яка складається з суми основного боргу у розмірі 21258 грн. 56 коп., інфляційне збільшення суми боргу за період з 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року - 3050 грн. 52 коп., 3% річних за період 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року у розмірі 387 грн. 60 коп. На підставі викладеного КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 24696 грн. 68 коп., з яких: сума основного боргу - 21258 грн. 56 коп., інфляційне збільшення суми боргу за період з 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року - 3050 грн. 52 коп., 3% річних за період 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року - 387 грн. 60 коп., а також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 2481 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року позовні вимоги КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради заборгованість з оплати послуг водопостачання та водовідведення за період з 06 жовтня 2019 року по 31 липня 2022 року в розмірі 13606 грн. 55 коп., 3% річних у розмірі - 387 грн. 60 коп., витрати від інфляційних процесів в розмірі -1499 грн. 20 коп. за період з 06 жовтня 2019 року по 24 лютого 2022 року, а всього у розмірі - 15493 грн. 35 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради суму судового збору у розмірі 1556 грн. 45 коп. В іншій частині позивних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради просять рішення суду від 31 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, рішення суду від 31 січня 2024 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 24696 грн. 68 коп., розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 24696 грн. 68 коп., з яких: сума основного боргу - 21258 грн. 56 коп., яка утворилася станом на 31 липня 2022 року, інфляційне збільшення суми боргу за період з 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року - 3050 грн. 52 коп., 3% річних за період 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року - 387 грн. 60 коп., а також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 2481 грн., посилаючись на те, що відповідачі є солідарними боржниками, не добросовісно віднеслися до сплати наданих їм послуг з з водопостачання та водовідведення, не сплачували за їх надання (т.1 а.с.178, 179).

У березні 2023 року відповідачі подали заяву про застосування строків позовної давності до позовних вимог КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (т.1 а.с.64-70).

Задовольняючи частково позовні вимоги КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість в частині стягнення з відповідачів солідарно заборгованості з оплати послуг водопостачання та водовідведення, з урахуванням заяви відповідачів про застосування строків позовної давності, за період з 06 жовтня 2019 року по 31 липня 2022 року в розмірі 13606 грн. 55 коп., 3% річних у розмірі - 387 грн. 60 коп., витрати від інфляційних процесів в розмірі -1499 грн. 20 коп. за період з 06 жовтня 2019 року по 24 лютого 2022 року, а всього у розмірі - 15493 грн. 35 коп., судового збору у розмірі 1556 грн. 45 коп., відмовивши в задоволенні іншої частини позовних вимог за недоведеністю.

Однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як зазначено у ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникає у випадках встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Частиною 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Статтею 22 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" визначено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно з Правилами надання населенню послуг теплопостачання і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату за спожиту теплову енергію.

Відповідно до п.20 "Правил з надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У справі встановлено, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Наймачем квартири є ОСОБА_3 , який також зареєстрований у цій квартирі (т.1 а.с.5).

На ім"я відповідача ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким він повинен був сплачувати комунальні послуги спожиті за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.10).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що вартість послуг з водопостачання та водовідведення нараховується, однак оплачується несвоєчасно та не в повному розмірі, у зв"язку з чим за період з 01 липня 2018 року по 31 липня 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 24696 грн. 68 коп., яка складається із: сума основного боргу - 21258 грн. 56 коп., інфляційне збільшення суми боргу - 3050 грн. 52 коп. та 3% річних у розмірі 387 грн. 60 коп. (т.1 а.с.10).

Заперечень щодо відомостей, викладених у рахунках від відповідачів не надходило.

Доказів оплати вартості поставленої теплової енергії відповідачами суду не надано.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі рішення Дніпровської міської Ради №526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради №939 від 18 вересня 2018 року встановлені норми та перелік тарифів питного водопостачання для населення м. Дніпра, які діяли з 02 серпня 1996 року по 12 травня 2017 року, після чого були внесені зміни до таблиці тарифів з 30 травня 2014 року по 22 грудня 2021 року (т.1 а.с.92-95).

У постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у цивільній справі №334/2789/15-ц викладено правовий висновок, споживач зобов`язаний оплатити послугу, якщо він фактично користувався нею. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги.

Уточнивши позовні вимоги, КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 24696 грн. 68 коп., з яких: сума основного боргу - 21258 грн. 56 коп., яка утворилася станом на 31 липня 2022 року, інфляційне збільшення суми боргу за період з 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року - 3050 грн. 52 коп., 3% річних за період 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року - 387 грн. 60 коп., а також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 2481 грн. (т.1 а.с.178, 179).

У березні 2023 року відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до суду першої інстанції заяву про застосування строків позовної давності до позовних вимог КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (т.1 а.с.64-70).

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради звернулися до суду з цим позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 06 жовтня 2022 року, в відповідачі заявили клопотання про застосування строків позовної давності, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 липня 2018 року по 05 жовтня 2019 року включно, задоволенню не підлягають, у зв`язку із пропуском позивачем строків позовної давності.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачі мають перед КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за основним боргом, що утворився за період часу з 06 жовтня 2019 року по 31 липня 2022 року у розмірі 13 566 грн. 66 коп., виходячи з наданого позивачем розрахунку, яка відповідачами добровільно не сплачується, тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за основним боргом за період часу з 06 жовтня 2019 року по 31 липня 2022 року у розмірі 13 566 грн. 66 коп. є доведеними та обґрунтованими.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідачів інфляційного збільшення суми боргу за період з 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року - 3050 грн. 52 коп. та 3% річних за період 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року - 387 грн. 60 коп., слід зазначити наступне.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень викладених у п.10 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Встановлено, відповідачі мають перед позивачем заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за основним боргом за період часу з 06 жовтня 2019 року по 31 липня 2022 року у розмірі 13566 грн. 66 коп.

Звернувшись до суду із цим позовом КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення за період з 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року (т.1 а.с.178, 179).

Враховуючи, заяву відповідачів про застосування строків позовної давності, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню три відсотки річних та інфляційне збільшення за період часу з 06 жовтня 2019 року по 31 січня 2022 року.

Результати розрахунків

Вихідні дані

Дата виникнення заборгованостіДата розрахункуСума боргуРозмір пеніКількість днів прострочення
06.10.201931.01.202213566.66 грн.Згідно договору848

Розрахунок 3% річних

Період розрахункуСума боргу3% річних, грн.
06.10.2019 - 31.01.202213566.66946.00 грн.

Втрати від інфляції

Відповідно до п. 2 Інформаційного листа ВГСУ від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Місяць року за період розрахункуІндекс інфляції, %
жовтень місяць 2019100.7
листопад місяць 2019100.1
грудень місяць 201999.8
січень місяць 2020100.2
лютий місяць 202099.7
березень місяць 2020100.8
квітень місяць 2020100.8
травень місяць 2020100.3
червень місяць 2020100.2
липень місяць 202099.4
серпень місяць 202099.8
вересень місяць 2020100.5
жовтень місяць 2020101.0
листопад місяць 2020101.3
грудень місяць 2020100.9
січень місяць 2021101.3
лютий місяць 2021101.0
березень місяць 2021101.7
квітень місяць 2021100.7
травень місяць 2021101.3
червень місяць 2021100.2
липень місяць 2021100.1
серпень місяць 202199.8
вересень місяць 2021101.2
жовтень місяць 2021100.9
листопад місяць 2021100.8
грудень місяць 2021100.6
січень місяць 2022101.3

Результати розрахунку

Період розрахункуСума боргу, грн.Сума боргу з інфляцією, грн.Інфляційне збільшення боргу, грн.
жовтень 2019 - січень 202213566.6615969.352402.69

Таким чином, за період часу з 06 жовтня 2019 року по 31 січня 2022 року, в межах заявленого позивачем періоду та в межах строків позовної давності, від суми основного боргу у розмірі 13 566 грн. 66 коп. три відсотки річних становлять - 387 грн. 60 коп. та інфляційне збільшення становить - 2 402 грн. 69 коп.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене, з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача підлягають стягненню за період часу з 06 жовтня 2019 року по 31 січня 2022 року, в межах заявленого позивачем періоду та в межах заявлених позовних вимог, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, три відсотки річних у сумі - 387 грн. 60 коп. та інфляційне збільшення суми боргу у сумі 2 402 грн. 69 коп.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, позовні вимоги КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання підлягають частковому задоволенню, з відповідачів слід стягнути у солідарному порядку основний борг за послуги з водопостачання та водовідведення за період часу з 06 жовтня 2019 року по 31 липня 2022 року у розмірі 13 566 грн. 66 коп., три відсотки річних у сумі - 387 грн. 60 коп. за період часу з 06 жовтня 2019 року по 31 січня 2022 року, інфляційне збільшення суми боргу у сумі 2 402 грн. 69 коп. за період часу з 06 жовтня 2019 року по 31 січня 2022 року.

Доводи апеляційної скарги позивача КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради про наявність підстав для задоволення позовних вимог КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради у повному обсязі є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність підстав для застосування строків позовної давності, заявлених відповідачами, є безпідставними.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року скасувати та хвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - скасувати.

Позовні вимоги Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради () основний борг за послуги з водопостачання та водовідведення за період часу з 06 жовтня 2019 року по 31 липня 2022 року у розмірі - 13 566 грн. 66 коп., три відсотки річних у сумі - 387 грн. 60 коп. за період часу з 06 жовтня 2019 року по 31 січня 2022 року, інфляційне збільшення суми боргу у сумі 2 402 грн. 69 коп. за період часу з 06 жовтня 2019 року по 31 січня 2022 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради () судовий збір у розмірі по 821 грн. 60 коп. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 квітня 2024 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова