Справа № 570/73/24
Номер провадження 2/570/430/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Гречки О.В.

представника позивачки - адвоката Савурка О.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и в :

Позивачка просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача 17865 грн. додаткові витрати на дитину. Зазначає, що сторони є батьками неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі позивачка з дитиною перебувають за межами України, в Чеській Республіці. Дитина відвідувала дитячий садочок, наразі відвідує школу. Позивачка понесла витрати зі сплати перебування дитини у дитячому садочку, також нею сплачується за перебування дитини у школі (харчування, відвідування спортивних занять, купівля шкільного приладдя, речей, одягу). З огляду на положення ст. 185 СК України просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 17865 грн. додаткові витрати на дитину.

На розгляд справи позивачка не з`явилася.

Представник позивачки зменшив позовні вимоги до суми 17530 грн. з мотивів того, що позивачка повідомила йому про те, що останню купівлю речей для дитини здійснив відповідач. У решті частини позов підтримав та пояснив суду, що позивачка змушена купувати дитині певний одяг та шкільне приладдя у відповідності до вимог школи. Тому не всі речі, які купував відповідач і передавав дитині, знадобилися дитині.

Відповідач позов визнав частково. Зазначив, що він допомагає позивачці, купуючи дитині речі, серед яких дитячий рюкзак для школи, одяг, взуття, купив дитині стільниковий телефон вартістю 10000 грн. Також він сплачує аліменти згідно судового наказу. Вважає, що позивачка не довела, що купівля певного одягу та шкільного приладдя у відповідності до вимог школи, як вона зазначає та як зазначає її представник, відповідає дійсним обставинам. Адже ними не було надано доказів того, що дитині слід купувати саме певний одяг чи певне взуття, чи той же шкільний рюкзак чи шкільне приладдя за певним артикулом товару, а не за іншим. У той же час згідний сплатити 1/2 частину витрат, що пов`язані з відвідуванням дитиною дошкільного дитячого закладу.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та доведеність їх доказами, які оцінені судом кожен зокрема та всі разом у сукупності, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Сторони є батьками неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі позивачка з дитиною перебувають за межами України, в Чеській Республіці.

Дитина відвідувала дитячий садочок, наразі відвідує школу.

Позивачка надала суду письмові докази, згідно яких вона понесла витрати на утримання дитини.

Факт понесення позивачкою витрат на утримання дитини не оспорюється відповідачем.

Син ОСОБА_4 відвідував дитячий садочок (заклад дошкільної освіти) в м. Ланшкроун, і за перебування дитини у цьому закладі позивачка сплатила 6621 та 4730 чеських крон (а.с. 14).

Відповідач згідний відшкодувати позивачці 1/2 частину понесених позивачкою витрат, тобто 5675,5 чеських крон, у національній валюті України.

В матеріалах справи наявне підтвердження про навчання дитини (а.с. 8).

Так, позивачка сплатила 1672 чеські крони за придбання: сумки для взуття, ланч-бокса, пляшки для води, шкільного ранця, пенала (а.с. 13).

Позивачка сплатила (у чеських кронах): 1570 - за підручники, шкільні приналежності; 600 група продовженого дня; 200 - внесок до Громадської організації, 250 курс катання на ковзанах; 90 театр; 70 бібліотека; 100 класний фонд, загалом 2800 чеські крони (а.с. 27).

Позивачка сплачувала за харчування дитини у школі (а.с. 28-29).

Позивачка купувала шкільне приладдя, одяг, взуття, їжу (а.с. 30-31, 33-36).

Представник позивачки вважає, що всі зазначені витрати позивачка понесла як додаткові витрати на утримання дитини.

Відповідач зазначає, що він сплачує позивачці аліменти, також купує дитині одяг та взуття, про що наявний чек на суму 2833 грн., також придбав стільниковий телефон (але не надав доказів на підтвердження цього), тому також допомагає дитині. Але у даному випадку позивачка не довела, що понесені нею витрати на дитину (крім тих, які він згідний відшкодувати) є такими, що у розумінні ст. 185 СК України мають бути стягнуті з нього.

Застосовані норми права.

При прийнятті рішення суд враховує положення ст. 185 СК України.

За положеннями частини 1 статті 185 СК України поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.

Дана стаття закріплює правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся.

Дане положення статті 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою статтею. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, або страждає на тяжку хворобу. Отже, особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту; до образотворчого мистецтва, що потребує придбання фарб, пензликів, розчинників, мольберта, т.п.; або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат на придбання спеціального спортивного взуття та одягу, обладнання). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Таким чином додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, або у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Висновки суду.

Суд вважає, що відвідування дитиною курсу катання на ковзанах, відвідування нею бібліотеки, театру зумовлює розвиток здібностей дитини. У даному випадку це витрати, що понесла позивачка і зв`язку з позитивними фактами щодо розвитку дитини.

Тому до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає (з урахуванням сум грошових коштів, які відповідач згідний відшкодувати):

-250 + 90 + 70 = 410 (чеських крон) /2 = 205 чеських крон (понесені витрати 27.09.2023 р., а.с. 27), у національній валюті України;

-6621 + 4730 = 11351 (чеських крон) / 2 = 5676,5 (понесені витрати 28.08.2023 р., а.с. 14), у національній валюті України, які визнав відповідач.

Разом 205 чеських крон + 2676,5 чеських крон = 5880,5 чеських крон.

Позивачка просить стягнути понесені нею витрати у чеських кронах згідно курсу станом на 26.12.2023 року (довідка на а.с. 37), який складає величину 1,6850.

Відповідач не заперечив щодо цього.

Суд погоджується із запропонованим позивачкою та її представником варіантом визначення еквіваленту суми у чеських кронах до суми в українських гривнях.

Тому 5880, 5 чеських крон відповідає величині 9908, 64 грн. (5880, 5 чеських крон х курс 1,6850 = 9908,64 грн.).

Щодо решти заявлених вимог, то вони не підлягають до задоволення, адже хоча витрати й були понесені позивачкою, але їх не можна віднести до додаткових витрат на утримання дитини у розумінні ст. 185 СК України.

Позивачка придбавала для дитини одяг, взуття, шкільне приладдя, продукти.

Відповідач сплачує на користь позивачки аліменти на утримання дитини, також й позивачка зобов`язана утримувати дитину. І саме придбання речей для дитини за рахунок як коштів, які надає відповідач позивачці у виді аліментів, так і коштів позивачки як обов`язкові для утримання дитини, покривають ці витрати.

Розподіл судових витрат.

Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судових витрат, то судові витрати у виді судового збору повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Позов заявлявся (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) на суму 17530 грн.

Позов був задоволений судом частково, на суму 9908,64 грн., тобто на 56%.

Тому з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру заявлених позовних вимог 678 грн. 27 коп. (1211, 20 грн. х 56% = 678, 27 грн.).

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь:

-ОСОБА_2 9908 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісім) грн. 64 коп. додаткові витрати на дитину (1/2 частина);

-на користь держави судовий збір: отримувач коштів - ГУК у м. Києві, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, сума 678 грн. 27 коп. (судовий збір).

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_2 ).

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 26 березня 2024 року.