Справа №333/9025/23
Пр. № 2/333/1162/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
27 березня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Наумової І.Й.,
за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,
представник позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, -
Позивачка звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом, який обґрунтовувала наступним.
Позивачка з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах з квітня 2007 року до вересня 2012 року. За час їх спільного проживання у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після припинення фактичних шлюбних відносин у позивачки з батьком дитини вона звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі.
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2014 року у справі №333/8008/14-ц стягнуто з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з 13.10.2014 року до повноліття дитини.
Розмір аліментів, присуджених до стягнення рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року, є недостатнім для забезпечення гармонійного
розвитку дитини, рівень витрат на дитину постійно зростає, дитина потребує значних витрат, які позивач не має можливості забезпечити за власні кошти та за присуджені аліменти.
Від початку військової агресії позивачка разом із сином виїхали з України та наразі проживають у Польщі, рівень її витрат на утримання дитини збільшився, батько в добровільному порядку відмовляється сплачувати більший розмір аліментів на утримання власного сина.
Розмір присуджених до стягнення аліментів, на даний час, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини, крім того вимушене проживання позивачки із сином за кордоном, призводить до додаткових витрат на найм житла, для забезпечення належних умов проживання дитини.
На підставі вищевказаного, позивач просить суд:
1.Змінити спосіб стягнення аліментів визначений заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року;
2.Стягнути з ОСОБА_3 , 1985 року народження, на користь ОСОБА_2 , 1989 року народження, аліменти на утримання їх неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , 2008 року народження, у розмірі однієї чверті частини з усіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили;
3.Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року (справа №333/8008/14-ц).
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2023 р. відкрито провадження та призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, також встановлений строк для надання сторонами заяв по суті справи.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила його задовольнити з підстав, зазначених в ньому, відносно ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання по справі повторно не з`явився, з урахуванням ч. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України про час, дату та місце слухання справи повідомлений, відзиву на позов та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Суд, вислухав пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2014 року (справа №333/8008/14-ц) присуджено стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 800 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-Х11 від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з ким проживає дитина.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно, з метою матеріального утримання дитини.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною третьою ст. 181 ЦПК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Виходячи зі змісту наведених норм, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним; а зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки), що відповідає правовому висновку, викладеному у Постанові ВСУ від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

З матеріалів справи вбачається, що малолітня дитина проживає разом з матір`ю, а тому саме матір`ю вирішується питання забезпечення життєдіяльність дитини та спрямування наявних коштів на необхідні для дитини витрати. З часу присудження аліментів в розмірі 800 грн. через інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя, що є загальновідомим фактом і не потребує доказування. У зв`язку з чим вищевказаний розмір аліментів на дитину не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини на теперішній час. Дані обставини, на думку суду, вказують на погіршення матеріального стану одержувача аліментів, та, відповідно, її неспроможність самостійно виділяти недодані батьком на утримання дитини кошти. В матеріалах справи відсутні відомості, що у відповідача на утриманні, окрім малолітнього сина ОСОБА_5 , перебувають інші особи.

На думку суду, наявність вищезазначених обставин, а також волевиявлення одержувача аліментів є підставою для зміни способу та розміру аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» у 2024 р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

З огляду на вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що заявлений позивачкою розмір аліментів, в якому вона просить надалі стягувати аліменти є обґрунтований.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", визначені в порядкуст.192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалене рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням чого, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмір 1073 гривень 60 копійок.

Керуючись ч.1 ст.3, ч.1 ст.18, ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.180-182, 192Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, - задовольнити.

Змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2014 року (справа №333/8008/14-ц).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від доходу платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду позивачем подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова