справа № 489/8205/23 провадження №2/489/546/24
РІШЕННЯ

Іменем України

07 березня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - ТОВ «Консалт Солюшенс») до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних

встановив:

У грудні 2023 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 4880,55доларів США, що станом на момент подачі заяви еквівалентно 179070,38 гривень та судові витрати, які складаються із 2147,76 грн. судового збору та 20000,00 грн. правничої допомоги.

Як на підставу позовних вимог вказано, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.10.2013 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк» (далі ПАТ «Фідокомбанк») заборгованість по кредитному договору від 10.08.2007 № 014/0398/8103906 в загальному розмірі 130331,68 дол.США та судовий збір у сумі 3441,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.10.2021 замінено стягувача у виконавчому листі ПАТ «Фідокомбанк» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс».

Таким чином ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником ПАТ «Фідокомбанк» у правовідносинах, що були предметом розгляду у справі № 489/5555/13-ц за позовом ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідокомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, встановленої рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва у вказаній справі.

Так як вказане зобов`язання є грошовим, відповідно у позивача виникло право на застосування наслідків його порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Разом з тим пунктом 19 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України встановлено, що У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином строк загальної позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України було продовжено на строк дії воєнного стану.

24.02.2022 на всій території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Отже розрахунок проведено з 23.02.2019 до 23.05.2020 на суму грошового зобов`язання, яке за рішенням суду дорівнює 130331,68 доларів США. У зв`язку із цим, три проценти річних за вказаний період складатимуть 4880,55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 178980,50 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 29.01.2024 продовжено розгляд справи у зв`язку із повторним направленням відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі та матеріалів позовної заяви.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади.

Направлена на останню відому адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.10.2013 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідокомбанк» заборгованість по кредитному договору від 10.08.2007 № 014/0398/8103906 в загальному розмірі 130331,68 дол.США, що в гривневому еквіваленті складає 1041741,12 грн., та судовий збір у сумі 3441,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.10.2021 замінено стягувача у виконавчому листі ПАТ «Фідокомбанк» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс».

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30.11.2023 відмовлено ТОВ «Консалт Солюшенс» у видачі дублікату виконавчого листа згідно вказаного рішення та поновленні строку пред`явлення його до виконання.

Із позову вбачається, що так як ТОВ «Консалт Солюшенс» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором від 10.08.2007 № 014/0398/8103906, стягнутої рішенням суду від 04.10.2013 то позивач скористався своїм правом на стягнення з відповідача трьох процентів річних, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України за період з 23.02.2019 по 23.05.2020.

Правове обґрунтування та мотиви суду

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням

є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15, від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15.

У постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

Також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, за яким дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.

Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.

Судом встановлено, що позичальник неналежним чином виконував зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 130331,68 дол.США, яка стягнута рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.10.2013, яке відповідач не виконав.

Отже, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникло право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, оскільки таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання і до моменту його фактичного виконання та обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову.

Такий висновок відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду наведеному в постанові від 08.11. 2019 у справі № 127/15672/16-ц.

У постанові Верховного Суду 07.08.2023 у справі № 752/9858/21 (провадження № 61-6097св23) наведено висновок: «що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, навіть за умови відмови суду у про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржницю від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України.».

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із наведеного в позові розрахунку вбачається, що його зроблено за період з 23.02.2019 по 23.05.2020 та розмір грошового стягнення трьох процентів річних із заборгованості встановленої рішенням суду (130331,68 доларів США) складає 4880,55 доларів, що на момент подачі позову еквівалентно 179070,38 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 761/12665/14-ц викладено правовий висновок про те, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Враховуючи наведене та доведення позивачем порушення відповідачем грошових зобов`язань, встановлених рішенням суду від 04.10.2013, відповідно до якого заборгованість стягнута в іноземній валюті доларах США, тобто валюті кредиту, вимога про стягнення трьох процентів річних підлягає задоволенню у розмірі вказаному позивачем, який перевірено судом, без значення еквіваленту на дату подання позову до суду.

Стосовно посилання позивача на пункти 18, 19 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України та строки позовної давності, суд їх до уваги не приймає, оскільки позивач просить стягнути три проценти річних за період до введення в Україні воєнного стану, а застосування строку позовної давності здійснюється лише за заявою сторони, що в даному випадку відсутнє.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2147,76 грн., а також надано документи на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позовні вимоги задоволено у розмірі вказаному позивачем на підставі частини першої статті 141 ЦПК України понесені останнім витрати на оплату судового збору в розмірі 2147,76 грн. (позов подано через «Електронний суд») підлягають стягненню з відповідача у вказаному розмірі.

Щодо вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу, така вимога задоволенню не підлягає оскільки відповідно частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Між тим, позивачем не надано доказів несення таких витрат, тому відсутні підстави для їх відшкодування.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» грошову суму у розмірі 4880,55 доларів США (чотири тисячі вісімсот вісімдесят доларів США 55 центів) та судовий збір в сумі 2147,76 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень 76 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», , місцезнаходження: м. Одеса, вул. Пушкінська, 36,офіс 308;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 07.03.2024.

Суддя І.В.Коваленко