Справа № 344/5668/23
Провадження № 22-ц/4808/56/24
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Максюти І. О., Пнівчук О. В.,

секретаря Струтинської Д. В.

за участю представника ОСОБА_1 адвоката Яценко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яценко Оксана Вікторівна, на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2023 року в складі судді Бабій О. М., постановлену у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, у справі за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківського обласного Територіального центру комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року ОСОБА_1 ,в інтересах якої діяла адвокат Яценко О. В., звернулась до суду із позовом до Івано-Франківського міського Територіального центру комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу як дружина та чоловік. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, робили ремонт, купували майно для спільного користування, піклувались одне про одного.

29 червня 2022 року батьки ОСОБА_3 отримали сповіщення від Івано-Франківського міського Територіального центру комплектування та соціальної підтримки про те, що ОСОБА_3 під час ведення активних бойових дій поблизу населеного пункту Врубівка Луганської області на зв`язок не виходить, зник безвісти 27 червня 2022 року. 22 березня 2023 року було отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 .

Оскільки ОСОБА_1 за законом має право на виплату коштів у зв`язку зі смертю чоловіка, позивачка просила встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 21 квітня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09 вересня 2023 року замінено первісного відповідача Івано-Франківський міський Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2023 року провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Ухвала мотивована тим, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Яценко О. В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , має для неї юридичне значення, оскільки пов`язаний з її правом на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибелю чоловіка під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації. Позивачка до ТЦК та інших компетентних органів не зверталась. Справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються за правилами Цивільного процесуального кодексу України. Розгляд справ такої категорії мають свої особливості, які не властиві та не притаманні адміністративному судочинству. Оскільки рішення Великої Палати Верховного Суду з приводу розмежування предметної юрисдикції з даного питання відсутнє, а адміністративний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які юридичні факти, визначеними ЦПК, то адміністративні суди не є судами, що встановленні законом щодо розгляду такої категорії справ.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник Івано-Франківського обласного Територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заяви (клопотання) учасників справи

У листопаді 2023 року представник апелянта адвокат Яценко О. В. подала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року клопотання задоволено. Вирішено забезпечити участьпредставника ОСОБА_1 у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

20 листопада 2023 року представника апелянта - адвокат Яценко О. В. подала клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи 560/17953/21.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року клопотання задоволено, зупинено апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 лютого 2024 року поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Яценко О. В. апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 просила встановити факт проживання її та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 21 квітня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому зазначала, що встановити цей факт їй необхідно для оформлення виплат у зв`язку із смертю ОСОБА_3 , пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби та вчинення необхідних дій, відповідно до чинного законодавства, як законного члена сім`ї.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, посилаючись на постанову Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, виходив з того, що вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами позивачки з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, зверненню до адміністративного суду з позовом передує звернення особи до суб`єкта владних повноважень, за наслідками розгляду якого особа набуває права оскаржити до суду адміністративної юрисдикції рішення, дії або бездіяльність такого суб`єкта владних повноважень, що відповідає меті та завданням адміністративного судочинства, визначеним статтею 2 КАС України.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено перелік судових рішень, які уповноважений прийняти адміністративний суд у разі задоволення позову. Встановлення факту, що має юридичне значення, серед цього переліку відсутнє.

Тобто у разі вирішення справи в порядку адміністративного судочинства, встановлення факту, що має юридичне значення, має бути визначено судом у резолютивній частині судового рішення, що не передбачено КАС України.

У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23), до розгляду якої було зупинено апеляційне провадження у цій справі.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Також, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що є неефективним підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі з тих підстав, що справа не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яценко Оксана Вікторівна, задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. О. Максюта

О. В. Пнівчук