КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/6728/2024
справа №755/8410/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Дуня Віталія Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 грудня 2023 року, постановлену під головуванням судді Романишеної І.П.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демяносова В.Ф., про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадкування, -

встановив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадкування.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демяносова В.Ф., про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадкування залишено без розгляду.

Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Дуньом В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що відкривши провадження у справі, суд першої інстанції установив, що позовна заява відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України. Разом з цим, в судовому засіданні 11 грудня 2023 року представником відповідача ОСОБА_2 заявлено клопотання про залишення позову без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Вказує, що при застосуванні пункту 8 частини 1 статті 257 ЦПК України та залишенні позову без розгляду в оскаржуваній ухвалі не зазначено, в чому конкретно позов не відповідає нормам ЦПК України.

При цьому, вказує, що судом першої інстанції не надано оцінки тому, що позовна заява містить перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, сплачено судовий збір.

Окрім цього, звертає увагу, що під час відкриття провадження у справі судом першої інстанції не установлено невідповідність позовної заяви вимогам статей 175-177 ЦПК України та наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, відтак процесуальна поведінка суду є непослідовною.

Мотивуючи наведеним, просить суд ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 грудня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні адвокат Дунь В.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд її задовольнити.

Від П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні питання з апеляційною скаргою покладаються на розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

20 лютого 2024 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Серга С.Ф. надійшли письмові пояснення, в який зазначено про розгляд справи за відсутності відповідачки та її представника.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача - адвоката Дуня В.В., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишивши позов без розгляду, суд першої інстанції вказав, що позивач у відповідності до частини 13 статті 187 ЦПК України не усунув недоліки позовної заяви, відтак наявні підстави для застосування положень пункту 8 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

З матеріалів справи установлено, що у червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демяносова В.Ф. про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадкування (а.с 1-3).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви (а.с. 60-61).

На виконання вимог вказаної ухвали 04 вересня 2023 року на адресу Шевченківського районного суду міста Києва надійшла нова редакція позовної заяви (а.с. 63-65).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 69-70).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху, встановивши позивачці строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків - 5 днів (а.с. 145-146).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демяносова В.Ф., про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадкування залишено без розгляду.

Залишивши позовну заяву без руху, суд першої інстанції вказав, що позивачкою не визначено зміст позовних вимог до відповідачів, а також не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного відповідача. Суд звернув увагу, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який, як і позивачка, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Також суд зазначив, що позивачка усупереч вимогам частини 1 статті 177 ЦПК України, не надала до суду копії всіх документів, що додаються до позовної заяви для відповідачки ОСОБА_2 ..

Суд зазначив, що вказані недоліки позову є суттєвими, а тому позивачці необхідно подати позовну заяву в новій редакції, відповідно до кількості учасників по справі, в якій чітко визначити зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного відповідача, копії всіх документів, що додаються до позовної заяви для відповідачки ОСОБА_2 ..

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку. Виходячи з конструкції частини першої статті 6 Конвенції можна зробити висновок, що в ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом.

Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перешкод чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до частини 11 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до частини 13 статті 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Крім того, пунктом 8 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 і 177 цього кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви.

Згідно частини 2 статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Будь-яке судове рішення, у тому числі ухвала суду, має бути мотивована, її текст має бути гранично повним, ясним і чітким.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції вказав, що позивачкою не визначено зміст позовних вимог до відповідачів, а також не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного відповідача.

Разом з цим, дослідивши зміст позовної заяви, колегія суддів констатує, що така містить зміст позовних вимог, а також обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Зокрема, позовна заява містить підстави звернення до суду, визначене коло відповідачів.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 189 ЦПК України завданням підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок, що позивачка до завершення підготовчого судового засідання має право змінити, уточнити предмет спору, у тому числі і зміст позовних вимог до кожного відповідачів.

Щодо висновків суду першої інстанції в частині викладення позовних вимог до Київської міської ради, колегія суддів зазначає про таке.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2020 року по справі № 761/42332/17, для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, а не повернення позовної заяви.

Щодо висновків суду першої інстанції в частині не надання позивачкою копії всіх документів, що додаються до позовної заяви для відповідачки ОСОБА_2 , колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно змісту позовної заяви від 29 серпня 2023 року до такої додано три копії позовної заяви з урахуванням недоліків для відповідача та третьої особи.

Згідно даних супровідного листа №3391/24-Вих/2/761/9258/2023/ЦК205 від 19 січня 2024 року про направлення матеріалів справи до суду апеляційної інстанції цивільна справа містить 175 аркушів та додатки на 54 аркушах (а.с. 186).

При цьому, пакет документів, що значиться додатками на 54 аркушах, є ідентичними документам, доданими позивачкою до позовної заяви.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що матеріали цивільної справи містять копії документів, що додані до позовної заяви для відповідачки ОСОБА_2 , на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Це положення втілює "право на суд", право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції.

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на "розгляд" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії", заява № 48778/99).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має застосовуватися на практиці і бути ефективним (рішення у справі "Белле проти Франції" від 04 грудня 1995 року).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Порушення норм процесуального права є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Дуня Віталія Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 грудня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 26 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова