Справа № 481/1773/23
Провадж.№ 2/481/101/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.02.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Вжещ С.І.,

за участю секретаря судових засідань Юхименко Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, третя особа Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області, про визнання права на завершення процедури отримання у власність земельної ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

09.10.2023 року до Новобузького районного суду Миколаївської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, зазначивши третьою особою Баштанську районну державну адміністрацію Миколаївської області, у якому просила визнати за нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як за спадкоємцем за заповітом, право на завершення процедури оформлення і отримання у власність та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1,9476 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах території Новобузької міської ради (за межами населеного пункту) Баштанського району, Миколаївської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9476 га. ОСОБА_3 за життя звернулася з заявою до Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про відведення їй у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею до 2 га в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області. В подальшому відповідно до розпорядження № 43-р від 25.02.2013 року був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9476 га у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області. ОСОБА_3 було виготовлено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку, присвоєно кадастровий номер та зроблено Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, але право власності вона не зареєструвала, так як померла. Після смерті ОСОБА_3 вона є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає, однак вона не може одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадщину на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 , тому що для оформлення права на спадщину у вигляді земельної ділянки та отримання відповідного свідоцтва, до нотаріальної контори необхідно подати правовстановлюючий документ, який би підтвердив право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2023 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І.

Ухвалою судді від 12.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 23.10.2023 року 10:15 годину, у якому оголошено перерву до 22.11.2023 року та 24.11.2023 року, 06.12.2023 року для витребування доказів (копії спадкової справи) та отримання таких.

19.10.2023 року від представника відповідача Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області Новобузького міського голови Лагодієнко М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права на завершення процедури отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відсутнє рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_3 . На підставі п.п.5 п.27 розділу Х ЗК України у період дії воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, в межах України або окремої її місцевості, у якій введено воєнний стан, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Ухвалою суду від 06.12.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті, суддею одноособово на 21.12.2023 року о 11:00 годині.

21.12.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 24.01.2024 року, яка продовжена до 20.02.2024 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити посилаючись на обставини, зазначені у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала посилаючись на підстави, зазначені у відзиві.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, начальник Баштанської районної військової адміністрації Дмитрів В. надав суду клопотання, в якому просив справу розглядати без участі представника третьої особи та розглянути справу за наявними в матеріалах справи документами.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходе такого висновку.

Відповідно до розпорядження Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області № 43-р від 30.01.2012 року ОСОБА_3 був наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства із земель запасу в межах території Новобузької міської ради, площею 1,9476 га ріллі (а.с.10).

Як вбачається з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства в межах території Новобузької міської ради (за межами населеного пункту) Новобузького району Миколаївської області ОСОБА_3 виготовила технічну документацію на земельну ділянку площею 1,9476 га, для ведення особистого селянського господарства та їй присвоєно кадастровий номер :09:000:0001 (а.с.13-36).

З повідомлення заступника начальника відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного Держгеокадастру у Миколаївській області Прошиної І. № 1779/22-23 від 08.08.2023 року вбачається, що відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку по Новобузькій міській раді Баштанського району Миколаївської області за громадянкою ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,9476 га, для ведення особистого селянського господарства, не зареєстровано (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області від 26.04.2013 року (а.с.6).

23.02.2010 року приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Савченко А.В. посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_3 на випадок своєї смерті робить розпорядження, що все майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, все, що буде належати та усе, на що вона за законом буде мати право, заповідає дочці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.100).

Факт родинних зв`язків на рівні доньки та матері між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Новий Буг Миколаївської області 27.12.1954 року; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Новий Буг Миколаївської області 21.07.1989 року; повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 0 від 14.08.2013 року; свідоцтвом про укладення шлюбу укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Новий Буг Миколаївської області від 23.08.1989 року; рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області № 481/1380/19 від 27.01.2020 року (а.с.7-9).

Після смерті ОСОБА_3 було заведено спадкову справу № 148/2013 від 06.08.2013 року (а.с.96-125).

18.12.2020 року державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Дехтяр Л.Ф. в порядку заміщення державного нотаріуса Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївької області було видано: свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , яке зареєстровано в реєстрі за № 4-222; свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0653 гектарів, кадастровий номер :06:011:0082, що розташована по АДРЕСА_1 , яке зареєстровано в реєстрі за № 4-226; свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 гектарів, кадастровий номер :06:011:0032, що розташована по АДРЕСА_1 , яке зареєстровано в реєстрі за № 4-224 (а.с.121,122,124).

За життя мати позивача ОСОБА_3 не встигла отримати правовстановлюючий документ (державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарств, що розташована в межах території Новобузької міської ради з кадастровим номером :09:000:0001).

15.09.2023 року позивачкою було отримано постанову державного нотаріуса Баштанської державної нотаріальної контори Миколаївської області Павлової О.В. № 174/02-31 від 15.09.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано документа, що посвідчує право власності спадкодавиці на земельну ділянку (а.с.12).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України - передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 1235 ЦК України визначає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до статті 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст.152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст.1225 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Відповідно до абз .2 п.1розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно доДекрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно доЗакону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Нормами чинного законодавства України визначено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №4-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зіст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі №723/1061/17 провадження №61-26091св18, зазначено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі №128/1911/15-ц (провадження №61-14127св18), зроблено висновок, що «у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації».

Право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочала за життя у встановленому порядку та не завершила у зв`язку зі смертю, входить до складу спадщини.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові №752/1229/21 від 23 листопада 2022 року.

Як вбачається з розпорядження Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області № 43-р від 30.01.2012 року ОСОБА_3 був наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства із земель запасу в межах території Новобузької міської ради, площею 1,9476 га ріллі.

Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства в межах території Новобузької міської ради (за межами населеного пункту) Новобузького району Миколаївської області ОСОБА_3 виготовила технічну документацію на земельну ділянку площею 1,9476 га, для ведення особистого селянського господарства та їй присвоєно кадастровий номер :09:000:0001, однак, спадкодавиця не оформила у встановленому законом порядку права власності на спірну земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 зверталась до Головного управління Держгеокадастру ( Держземагентства) в Миколаївській області, а також до Новобузької міської ради з заявою про завершення процедури приватизації земельної ділянки, спадкодавиці ОСОБА_3 , але їй було відмовлено.

Таким чином, спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання за життя із дотриманням вимог законодавства розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримала на неї право власності, у зв`язку зі смертю. ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку, прийняла спадщину після смерті спадкодавиці та набула право в порядку спадкування, а саме: право на завершення процедури отримання у власність(приватизації) земельної ділянки в порядку спадкування, що у разі відмови компетентного органу спадкоємцю, є належним та ефективним способом захисту його прав у судовому порядку .

Звідси позов ОСОБА_1 до Новобузької міської ради про визнання права на завершення процедури оформлення і отримання у власність (приватизації) та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1,9476 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах території Новобузької міської ради (за межами населеного пункту) Баштанського району Миколаївської області, після смерті ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

Оскільки позивач не наполягала на розподілі судових витрат, суд такий розподіл не здійснює.

Керуючись ст. 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, третя особа Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області, про визнання права на завершення процедури отримання у власність (приватизації) земельної ділянки в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення процедури оформлення і отримання у власність (приватизації) та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1,9476 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах території Новобузької міської ради (за межами населеного пункту) Баштанського району, Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано .

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Новобузька міська рада Баштанського району Миколаївської області, адреса: 55601, Миколаївська область, Баштанський район, м. Новий Буг, Площа Свободи, 42, код ЄДРПОУ .

Третя особа: Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області, адреса: 56100, Миколаївська область, м. Баштанка, вул. Героїв Небесної Сотні, 37, .

Повний текст рішення виготовлений 27.02.2024 року.

Суддя С.І. Вжещ