Справа № 473/41/24
РІШЕННЯ

іменем України

"06" березня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Багрін І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ

в січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 41 424 грн. 02 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 липня 2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачкою було укладено кредитний договір № з метою погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором, внесення страхових платежів та надання додаткових послуг у загальному розмірі 17 925 грн. 00 коп. зі строком користування протягом 15 місяців, а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит шляхом щомісячного повернення його чергової частини відповідно до узгодженого сторонами договору графіку, остаточно повернувши кредитні кошти не пізніше 25 жовтня 2021 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 11,99 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом та вносити щомісячну плату за управління кредитом (щомісячні проценти) в розмірі 2,99 % від суми кредиту.

07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ПАТ «ТАСКОМБАНК» (правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК») було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, за яким ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», як первісний кредитор, зобов`язалося за окремим узгодженням (шляхом підписання окремих реєстрів прав вимоги) відступати ПАТ «ТАСКОМБАНК» за плату право грошових вимог до боржників товариства за кредитними договорами (в тому числі й майбутніми).

Згідно реєстру прав вимоги від 20 вересня 2021 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило АТ «ТАСКОМБАНК» за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № від 14 липня 2020 року.

В подальшому, право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № від 14 липня 2020 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21 березня 2023 року.

Відповідачка свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у розмірі 24 976 грн. 02 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 10 912 грн. 22 коп., заборгованість за процентами в розмірі 2 482 грн. 37 коп., заборгованість з внесення плати за управління кредитом (щомісячні проценти) в розмірі 11 581 грн. 43 коп.

Також, 24 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту № 15076-02/2021, за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. зі строком користування коштами протягом 23 днів, тобто до 18 березня 2021 року, а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % від суми позики за кожен день користування коштами (протягом акційного періоду), у розмірі 2,2 % від суми позики за кожен день користування коштами.

У разі порушення строку повернення кредиту проценти продовжують нараховуватися за кожен день користування коштами, але не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.

11 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 11082021, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з договору № 15076-02/2021 від 24 лютого 2021 року.

Відповідачка свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у розмірі 10 458 грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 3 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 7 458 грн. 00 коп.

Крім цього, 21 березня 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачкою було укладено кредитний договір №00-2861559, за умовами якого товариство передало відповідачці в борг гроші в сумі 2 000 грн. 00 коп. терміном користування 15 днів. В свою чергу, відповідачка зобов`язалася повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним в порядку та строки, визначені договором.

27 вересня 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27092021, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №00-2861559 від 21 березня 2021 року.

Відповідачка свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 5 990 грн. 00 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в розмірі 2 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 3 990 грн. 00 коп.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки в повному обсязі.

В судове засідання представниця позивача ОСОБА_3 не з`явилася, проте згідно наявної в матеріалах справи заяви просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» визнала в частині стягнення основного боргу за кредитами. Крім цього надала заяву про застосування позовної давності.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено можливість встановлення кредитодавцем додаткових комісій, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, які включаються до загальних витрат за споживчим кредитом.

Відповідно до ст.ст.611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що договори за № 15076-02/2021 від 24 лютого 2021 року, №00-2861559 від 21 березня 2021 року були вчинені в електронній формі, а тому на них поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно п.п. 5, 7 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 2-4, 6-8, 11-13 ст. 11Закону України «Про електронну комерцію»).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Також, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст.1077, ч. 1 ст.1078, ч. 1 ст.1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст.514, ч. 1 ст.1084 ЦК України).

В частині стягнення заборгованості за кредитним договором № від 14 липня 2020 року.

14 липня 2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачкою було укладено кредитний договір № з метою погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором, внесення страхових платежів та надання додаткових послуг у загальному розмірі 17 925 грн. 00 коп. зі строком користування протягом 15 місяців, а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит шляхом щомісячного повернення його чергової частини відповідно до узгодженого сторонами договору графіку, остаточно повернувши кредитні кошти не пізніше 25 жовтня 2021 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 11,99 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом та вносити щомісячну плату за управління кредитом (щомісячні проценти) в розмірі 2,99 % від суми кредиту.

07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ПАТ «ТАСКОМБАНК» (правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК») було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, за яким ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», як первісний кредитор, зобов`язалося за окремим узгодженням (шляхом підписання окремих реєстрів прав вимоги) відступати ПАТ «ТАСКОМБАНК» за плату право грошових вимог до боржників товариства за кредитними договорами (в тому числі й майбутніми).

Згідно реєстру прав вимоги від 20 вересня 2021 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило АТ «ТАСКОМБАНК» за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № від 14 липня 2020 року.

В подальшому, право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № від 14 липня 2020 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21 березня 2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 16 709 грн. 94 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 10 912 грн. 22 коп., заборгованість за процентами в розмірі 974 грн. 08 коп., заборгованість з внесення плати за управління кредитом (щомісячні проценти) в розмірі 4 823 грн. 64 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (нарахування процентів (річних та щомісячних) повинно було здійснюватися в межах строку кредитування (до 25 жовтня 2021 року), після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12)).

Вимог щодо застосування передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідків порушення грошового зобов`язання позивач не заявляв.

В частині стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 15076-02/2021 від 24 лютого 2021 року.

24 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту № 15076-02/2021, за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. з терміном користування 23 дні (до 18 березня 2021 року), а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним у розмірі 0,01 % від суми позики за кожен день користування коштами (протягом акційного періоду), у розмірі 2,2 % від суми позики за кожен день користування коштами.

Відповідно до п. 4.3 договору в разі, якщо позичальник не повернув кредит протягом визначеного договором строку кредитування, проценти за користування кредитом продовжують нараховуватися за кожен день користування ним, проте у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.

Згідно копії довідки ТОВ «Платежі Онлайн» від 21 грудня 2023 року сума кредиту за договором у розмірі 3 000 грн. 00 коп. була зарахована на банківський рахунок позичальниці.

Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом відповідно до п. 4.3 договору повинно було здійснюватися в межах строку кредитування та узгодженого строку внесення плати за користування коштами, а саме за період з 24 лютого 2021 року до 24 травня 2021 року. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).

Вимог щодо застосування передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідків порушення грошового зобов`язання позивач не заявляв.

11 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 11082021, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з договору № 15076-02/2021 від 24 лютого 2021 року.

Відповідачка свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у розмірі 8 940 грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 3 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 5 940 грн. 00 коп. (3000 х 2,2% х 90 дн.).

В частині стягнення заборгованості за кредитним договором №00-2861559 від 21 березня 2021 року.

21 березня 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачкою було укладено кредитний договір №00-2861559, за умовами якого товариство надало відповідачці кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. з терміном користування 15 днів. Позичальниця зобов`язана була повернути позику в строк до 05 квітня 2021 року, або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту в порядку, передбаченому пунктами 1.3.1-1.3.3. цього договору. Графік платежів - без врахування передбачених цим Договором пролонгацій строку дії кредиту, у розрізі сум та порядку погашення кредиту, оплати нарахованих процентів, визначених Додатком № 1 до цього Договору. При цьому, у випадку здійснення пролонгації строку дії кредиту, відповідно до пунктів 1.3.1-1.3.2 Договору, новий графік платежів з урахуванням відповідної пролонгації розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті на письмову вимогу позичальника (п.п.1.2, 1.3 договору).

Процентна ставка за користування коштами кредиту: 0,01 % в день (застосовується в разі повного погашення кредитної заборгованості); 1,90 % в день (стандартна процентна ставка) (п.1.4 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, проценти нараховані за період з 21 березня 2021 року по 27 вересня 2021 року.

Проте, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припинилося 05 квітня 2021 року, після цієї дати права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пункт 6.3 договору передбачає у разі порушення строків виконання зобов`язання за договором з 4 (четвертого) дня прострочення заборгованості кредитор визнає заборгованість за кредитом проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою, яка здійснюється з першого дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 дня прострочення (відповідно до пункту 1.4 та підпунктів 1.4.1-1.4.2 Договору).

У постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначається, що « У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (ст.1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором».

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем убачається, що розмір процентів розраховано за період з 06 квітня 2021 року по 27 вересня 2021 року, тобто за період після спливу строку дії кредитного договору.

При цьому, матеріали справи не містять доказів щодо пролонгації кредитного договору №00-2861559 від 21 березня 2021 року, відповідно до п.п.1.3.1 1.3.3 договору (позивачем не надано жодних доказів здійснення оплат позичальницею заборгованості).

Будь-яких вимог та їх обґрунтувань щодо стягнення процентів на підставі ст. 625 ЦК України, тобто стягнення процентів за порушення грошового зобов`язання позовна заява не містить.

27 вересня 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27092021, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №00-2861559 від 21 березня 2021 року.

За встановлених обставин, з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №00-2861559 від 21 березня 2021 року в загальному розмірі 2 570 грн. 00 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 2 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами 570 грн. 00 коп. (2000 х 1,90% х 15).

Відповідачкою подано заяву про застосування позовної давності.

Перевіряючи обґрунтованість вказаної заяви, суд виходить з наступного.

Так, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Між тим, з огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки звернувшись до суду з відповідним позовом позивач позовну давність не пропустив.

Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідачки, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог ( 68 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 825 грн. 12 коп.

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №30, ідентифікаційний код 35625014:

- заборгованість за кредитним договором № від 14 липня 2020 року в розмірі 16 709 грн. 94 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 10 912 грн. 22 коп., заборгованість за процентами в розмірі 974 грн. 08 коп., заборгованість з внесення плати за управління кредитом (щомісячні проценти) в розмірі 4 823 грн. 64 коп.;

- заборгованість договором про надання фінансового кредиту № 15076-02/2021 від 24 лютого 2021 року в розмірі 8 940 грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 3 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 5 940 грн. 00 коп.;

- заборгованість за кредитним договором №00-2861559 від 21 березня 2021 року в розмірі 2 570 грн. 00 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 2 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 570 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №30, ідентифікаційний код 35625014, судові витрати в розмірі 1 825 грн. 12 коп.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В. Лузан