Провадження № 2-з/752/114/24
У Х В А Л А

01.04.2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Донченко Олена Олександрівна, про усунення від права на спадкування, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті його брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив про те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був його рідним братом. Відповідач у справі є донькою померлого.

За життя ОСОБА_3 був власником квартири АДРЕСА_1 .

З вересня 2021 року у зв`язку із різким погіршенням стану здоров`я, загострення серцевої недостатності, погіршення пам`яті, зору, слуху потребував постійного стороннього догляду, який йому надавав позивач.

Позивач зазначає, що відповідач свідомо ухилилась від надання допомоги батьку, відтак, на думку позивача, відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України існують передбачені законом підстави для усунення ОСОБА_2 від спадкування.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог шляхом заборони приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Донченко О.О. вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 (а.с. 24-26).

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 27-28).

01.02.2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Місяць А.П. надійшов відзив, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Вказав про те, що 21.11.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донченко О.О. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_2 є єдиним та законним власником успадкованого майна, в тому числі і спірної квартири (а.с. 53-57).

26.03.2024 року позивач повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 80-81).

28.03.2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог в порядку повторного автоматизованого розподілу справ, передано в провадження судді Шевченко Т.М.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 1 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За частиною 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення, у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2023 року відповідачем ОСОБА_2 отримано свідоцтво про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно, в тому числі і на спірну квартиру, а також здійснено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак, шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини закінчився 26 вересня 2023 року.

Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донченко О.О. його доньці ОСОБА_2 21.11.2023 року.

З даним позовом позивач звернувся до суду 20.11.2023 року.

З повторною заявою про забезпечення позовних вимог позивач звернувся до суду 26.03.2024 року.

З наданих в розпорядження суду матеріалів, судом не встановлено обставин, які б свідчили про обґрунтований ризик відчуження відповідачем майна, враховуючи той факт, що власником спірного майна відповідач є з листопада 2023 року. таким чином, позивачем не доведено, що не вжиття судом обраного ним заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення його позовних вимог.

Таким чином, суд надходить висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Донченко Олена Олександрівна, про усунення від права на спадкування, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: