Провадження № 2/752/1637/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

/заочне/

17 квітня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києві в складі:

головуючого- судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Гненик К.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївського району м. Києва про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом і просить:

- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 липня 2011 року на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини на 10000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитини повноліття щомісячно.

Посилається в позові на те, що вона з відповідачем проживали як чоловік та жінка без реєстрацію шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька - ОСОБА_3 .

Відповідач з часу народження доньки та протягом п`ятнадцяти років не цікавиться її життям, не виявляє бажання спілкуватися та брати участь у її вихованні не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду.

З 2011 року донька визнана інвалідом та знаходиться на обліку в ПП «Інститут проблем болю» з діагнозом «Синдром Ангельмана. Епілепсія не уточненого генезису у вигляді складних парціальних припадків. Затримка психо - мовленного розвитку. Розумова відсталість.

Дитина знаходиться на її повному утриманні, в той час, коли відповідач не має ніякого зв`язку із дитиною, не спілкується з нею та не підтримує жодних стосунків, не відвідує її вдому, у лікарні не вітає з днем народження.

Крім того, батько ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки, станом на 01 липня 2023 року, має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 219 317,58 грн.

Вона ніколи не обмежувала відповідача у спілкуванні з донькою, але він усунувся від її виховання. З її боку неодноразово пропонувалось відповідачу спілкуватися з дитиною, купувати одяг, продукти, іграшки, купувати ліки. Батько свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не дбає про її інтереси та подальшу долю.

18 липня 2011 року заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсон з відповідача стягнуто аліменти на її користь у розмірі частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З липня 2011 року по даний час, в зв`язку з інфляційними процесами наслідків COVID-19, збройної агресії з боку рф, відбулось значне подорожчання товарів і послуг, та з урахуванням вікових особливостей дитини значно зросли витрати на її утримання, що вплинуло на її матеріальний стан у сторону його погіршення.

На теперішній час вона не в змозі самостійно утримувати доньку, оскільки не працює. Інші види доходу у неї відсутні. Вона зі свого боку прикладає усі зусилля, для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини на повноцінне харчування, купівлю необхідного одягу, взуття, ліків.

На її неодноразові прохання та звернення з приводу сплати аліментів у більшому розмірі на утримання доньки, не реагує.

Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не надає. Він працездатний, на утриманні нікого не має, стан його здоров`я дозволяє йому працювати.

Дитина у 2023 році пройшла 7 сеансів метамерної рефлексотерапії. Ій рекомендовано кожні три місяці проходити курс лікування. Згідно з рекомендацією лікарів вартість проходження кожні три місяці курсу лікування коштує 10 сеансів метамерної точкової рефлексотерапії - 12000, 00 грн. та 10 сеансів метамерного масажу спини - 5000,00 грн. Дитина кожен рік проходить профілактичне лікування зубів. Процес лікування в обов`язковому порядку, через стан дитини, проводять із застосуванням анестезіологічного забезпечення. Кожного року вона витрачає на дитину в середньому близько 211600 грн.

З огляду на це, просить задовольнити позов.

Ухвалою від 28 серпня 2023 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

18 січня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися від представника позивача надійшла заява у якій просив слухати справу у відсутність сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про визнання позову, просив задовольнити позов у повному обсязі та розглядати справу в його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився надавали заяву про розгляд справи за їх відстуності.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. ч. 7, 8 та 9 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Даний факт підтверджується Свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 24 червня 2008 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні.

В шлюбі сторони не перебували.

Дочка сторін ОСОБА_3 відповідно до медичного висновку №000135 КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» від 25 лютого 2011 року має захворювання - Хромосомна хвороба: с-м Ангельмана. Виражена затримка психомовного розвитку.

Існуюче захворювання та патологічний стан відповідають розділу ХХI, пункту 3, підпункту 3.34Q99,8 Переліку медичних показань, які дають право на отримання соціальної пенсії дітям - інвалідам віком до 18 років, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 листопада 2001 року №454/471/516.

Позивач зазначає про те, що відповідач аліменти не сплачує, не бачиться та не спілкується з дитиною, не бере участь у її вихованні, її станом здоров`я не цікавиться.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.ч.1, 2,4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішеннях у справах «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року та «Савіни проти України» зазначає, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці.

При цьому позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і саме інтереси дитини повинні мати переважний характер над інтересами батьків.

Між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

На думку Суду врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються переліком, зазначеним у вище приведеній постанові Пленуму, і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Ухилення одного з батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є правовою підставою для позбавлення батьківських прав.

Однак, дане поняття, тобто ухилення від виконання батьківських обов`язків, є оціночним і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

В п. 52 рішення «Савіни проти України» зазначено, що Судом враховується, що держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер.

Але реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави.

Позивачка зазначила, що з моменту народження дитини відповідач з нею не спілкується і не відвідує її, не дарує подарунки, допомоги на лікування не надає як живе дитина, не знає.

Не подавши відзиву та не з`явившись до суду, відповідач даних обставин не спростовував, підтвердження інтересу до дитини не довів.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 11 грудня 2023 року доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі ст. 19, 164, 171 СК України, виходячи з наявних матеріалів справи, враховуючи висновок Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виходячи з цього, суд вважає, що зазначені вище фактори у своїй сукупності свідчать про ухилення відповідача від виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов`язками і небажанням виконувати їх, що дає суду підстави для висновку про позбавлення його батьківських прав.

Суд враховує, що з точки зору закону позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

В той же час відповідач, не з`явившись до суду та не подавши відзив, не намагався довести своє бажання виховувати дитину, обставини, приведені в позові не спростував.

Щодо збільшення розміру стягнутих аліментів суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Встановлено, що заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 16 травня 2011 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вищевказаного рішення 21 жовтня 2011 року видано виконавчий лист.

Згідно розрахунку заборгованості по ВП №35288397 загальний розмір заборгованості відповідача становитт 219317,58 грн.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з вимогою збільшити розмір аліментів, позивачка послалася на ту обставину, що у зав`язку з дорослішанням дитини її хворобою збільшуються витрати на її утримання, а відповідач має задовільний стан здоров`я, інших осіб на утриманні не має.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Суд враховує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження отримуваних відповідачем доходів, які б давали йому можливість сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачем, доказів поліпшення матеріального стану відповідача, позивач, всупереч положенням ст. 81 ЦПК України, не надала.

Посилання позивача на неналежне виконання відповідачем свого обов`язку зі сплати аліментів не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог у вказаній частині, оскільки, якщо, на думку позивача, відповідач неналежно виконує свої обов`язки з утримання дитини, вона не позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

За таких обставин, у задоволенні вимоги про збільшення розміру аліментів слід відмовити.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначає, що з 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб становить 2 684, 00 грн.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 гр. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 141, 150, 155, 164, 165, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України, Конвенцією про права дитини, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївського району м. Києва про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів відмовити.

Позивач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 23 квітня 2024 року.

Суддя К.В. Машкевич