Справа № 161/4911/23 Провадження № 22-з/802/9/24 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2024 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,
секретар Власюк О. С.
з участю:представника відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку питання про ухвалення додаткового рішення за заявою представника позивача Татарин Вікторії Миколаївни в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, що переглядалась за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2023 року,-
У березні 2023 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 року позов задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в порядку поділу спільного майна подружжя в розмірі 280045 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2800 грн. 50 коп. сплаченого судового збору.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.11.2023 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 18500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з судовим рішенням та додатковим рішенням суду відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в яких просив судові рішення скасувати, відмовити у задоволенні позовних вимог, провести розподіл судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2023 року залишено без змін.

09.02.2024 представник позивача Татарин В. М. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

13.02.2024 позивача ОСОБА_4 подав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, просив відмовити в ухваленні додаткового рішення за заявою представника відповідача.

15.02.2024 на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, в яких просить розгляди справу за відсутності позивача та її представника, також вказує на помилковість доводів викладених відповідачем у клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У своїх відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заявила вимогу про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи.

В заяві про ухвалення додаткового рішення, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат представник позивача долучила до матеріалів справи: копію договору про надання правничої допомоги від 31.05.2021, копію акту до договору від 07.02.2024, копію квитанції до прибуткового касового ордеру №2 від 03.01.2024.

Згідно з копії акту № акту до договору від 07.02.2024 ОСОБА_3 надано такі послуги: аналіз апеляційної скарги відповідача та підготовка й подання у Волинський апеляційний суд відзиву на апеляційну скаргу з додатками (у т.ч. й направлення копії відзиву апелянту), вартість години -1000, кількість витраченого часу - 4 години, вартість 4000 грн.; представництво інтересів клієнта в усіх судових засідання у цій справі на стадії апеляційного розгляду справи, а саме 24.01.2024, 05.02.2024, вартість години -15000, кількість витраченого часу - 2 години, вартість 3000 грн.

У клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу представник відповідач вказав, що вважає розмір витрат вказаних представником позивача завищеним, необґрунтованими, не підтвердженим належними доказами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Дослідивши матеріали справи апеляційним судом встановлено, що адвокат Татарин В. М. у судових засіданням 24.01.2024 та 05.02.2024 брала участь на протязі 1 год 40 хв, тобто вартість наданих адвокатом послуг становить 2500 грн, у той час як в акті від 07.02.2024 вказано про участь в судових засіданнях упродовж 2 год.

Крім того, представник позивача, згідно з актом від 07.02.2024, затратила на аналіз апеляційної скарги відповідача та підготовку й подання у Волинський апеляційний суд відзиву 4 години (вартість 4000 грн.), проте, беручи до уваги, що адвокат є кваліфікованим фахівцем, а дана справа за своїм правовим змістом не може бути віднесена до складних, виходячи з принципу розумності, апеляційний суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути в користь позивача 3000 грн. в якості компенсації витрат позивача за отриману правничу допомогу за такий вид юридичної послуги.

Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

За таких обставин витрати ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково у розмірі 5500 грн. (2500 грн. за участь у судових засіданнях, 3000 грн. аналіз апеляційної скарги та підготовка відзиву).

Аргументи представника відповідача про те, що позивачем та представником не додержано умов п. 4.1 договору про надання правової допомоги, яким передбачено про визначення гонорару адвоката «згідно актів», у той час як позивач оплатила послуги адвоката значно раніше, ніж був складений акт, не дають підстав для відмови у задоволенні заяви, оскільки згідно з приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України, при розподілі судових витрат враховуються витрати, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, а тому дата оплати праці адвоката не має правового значення при вирішенні питання щодо розподілу таких витрат.

Керуючись статтями 246, 270 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Прийняти додаткову постанову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Заяву представника позивача Татарин Вікторії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.

Головуючий - суддя

Судді