ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 374/63/24
провадження № 2-о/753/335/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Колесник О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про продовження дії обмежувального припису

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ржищівського міського суду Київської області з заявою в окремому провадженні, заінтересована особа - ОСОБА_2 , про продовження дії обмежувального припису.

Ухвалою судді Ржищівського міського суду Київської області від 04 березня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 06 березня 2024 року.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 06 березня 2024 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про продовження дії обмежувального припису, передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Ухвала Ржищівського міського суду Київської області від 06 березня 2024 року мотивована тим, що згідно з інформації наданої ЄДДР ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому встановлено, що остання фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , що є територією Дарницького району м. Києва.

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, частиною 1 статті 350-1 ЦПК України визначено, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Так, як вбачається з матеріалів справи, місцем проживання заявника в ній вказано адресу: АДРЕСА_2 , однак, доказів зареєстрованого у встановленому порядку місця її перебування за вказаною адресою, до заяви не додано. Водночас, згідно з інформації наданої ЄДДР зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Печерського району м. Києва.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування це житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги. А згідно п. 4 порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265, особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Отже, за правилами загальної підсудності, передбаченими ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України даний позов підсудний Печерському районному суду м. Києва, тому враховуючи наявність відомостей про зареєстроване місце проживання заявника, відсутні підстави для визначення підсудності даної справи Дарницькому районному суду міста Києва.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

При постановленні даної ухвали суд також приймає до уваги положення ч. 1 ст. 378 ЦПК України, згідно якого судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юстиції (підсудності).

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги відомості про зареєстроване місце проживання заявника, суд приходить до висновку про повернення вказаної цивільної справи до Ржищівського міського суду Київської області, для направлення до належного суду за підсудністю, оскільки Дарницький районний суд міста Києва позбавлений права прийняти вказану справу до свого провадження без порушення правил підсудності.

На підставі викладеного, керуючись стст. 31, 32, 350-1Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про продовження дії обмежувального припису - повернути до Ржищівського міського суду Київської області, для направлення до належного суду за підсудністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.