Справа № 309/3266/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 березня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Фазикош Г.В.,Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судових засідань: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2023 року, постановлену головуючим суддею Кемінь В.Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії

встановив:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , оскаржив таку в апеляційному порядку.

У апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву без розгляду, посилаючись не те, що ОСОБА_2 , як представник ОСОБА_1 , 30.11.2023 прибула в судове засідання яке було призначено на 09 год 20 хв, при цьому повідомила секретаря судового засідання що чекає на розгляд справи. Також зазначає, що нею було повідомлено секретаря що в разі належного повідомлення відповідача не заперечує щодо розгляду позову без участі позивача та її, як представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, суд вправі залишити позов без розгляду лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судові засідання. Тобто в два судові засідання підряд.

Згідно ч.3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Частинами 1, 2 ст. 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

З аналізу даної норми слідує, що доказом належного повідомлення сторони про час і місце судового розгляду є розписка про одержання судової повістки.

З наявного в матеріалах справи протоколу судового засідання слідує, що 08.11.2023 слідує, що фіксування судового засідання не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін.

З протоколу судового засідання від 30.11.2023 слідує, що фіксування судового засідання не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін.

У зв`язку з чим, судом першої інстанції постановлено ухвалу від 30.11.2023 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .

Апеляційний суд зауважує, що належних доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про судові засідання, які призначалися на 08.11.2023 та 30.11.2023, зокрема розписок та рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, а також і самих судових повісток, матеріали справи не містять.

Вказане свідчить про те, що позивач не був належним чином повідомлений про судові засідання, які були призначені на 08.11.2023 та 30.11.2024.

Крім того, як зазначає ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, вона прибула в судове засідання 30.11.2023 та повідомила про явку секретаря судового засідання.

Як на підтвердження своєї присутності в суді 30.11.2023 надала довідку Хустського районного суду Закарпатської області від 26.12.2023 про те, що 30.11.2023 вона приймала участь у розгляді цивільної справи, яка була призначена судом о 09 год 30 хв.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції помилкового вважав, що позивач та його представник повторно не з`явилися в судове засідання і залишив позов без розгляду.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Судом не враховано пункт 36 рішення Європейського суду з прав людини «Голдер проти Сполученого Королівства», оскільки суд не здійснив остаточного вирішення справи через заявлений ним брак компетенції. Згідно пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини «Кутіч проти Харватії» право на доступ до суду включає не тільки право ініціювати судове провадження, але й право одержати вирішення справи судом. Відсутність вирішення судом справи становить порушення права на доступ до суду (пункт 31 рішення у справі «Ганчі проти Італії»).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки суд першої інстанції порушив порядок встановлений для вирішення питання, залишив без розгляду позовну заяву без з`ясування належним чином усіх обставин, які мають значення по справі, що призвело до помилкового вирішення питання, то за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2023 року про залишення позову без розгляду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 березня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді