ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/6598/21 Номер провадження 22-ц/814/1114/24Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2023 року (повний текст рішення складено 02 листопада 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Літвінова Яна Миколаївна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Літвінова Я.М. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 залишила заповіт на все своє майно на ім`я позивача.

ОСОБА_1 зазначив, що на час відкриття спадщини спадкодавець була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , із червня 2016 року за домовленістю із ОСОБА_2 , яка в той період проживала в м. Щорсі у родичів та перебувала у пошуку людини, яка б здійснювала догляд і утримання її частки будинку по АДРЕСА_1 .

22 жовтня 2019 року ОСОБА_2 переїхала до АДРЕСА_1 , де позивач з дружиною здійснювали догляд за нею до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 жовтня 2020 року позивач звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, проте нотаріус повідомила про необхідність звернутися до неї після спливу шестимісячного строку, залишивши без уваги ті обставини, що позивач прописаний по АДРЕСА_2 .

27 травня 2021 року позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

У зв`язку з вищевказаним, позивач прохав суд встановити факт постійного проживання на момент відкриття спадщини ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Літвінова Я.М. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що надані позивачем докази можуть свідчити про здійснення останнім догляду за ОСОБА_2 , а саме по собі здійснення догляду не свідчить про те, що ОСОБА_1 спільно проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2023 року не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі позивач прохав суд скасувати рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2023 року, а позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, порушив процесуальний закон, а також висновки суду не відповідають обставинам справи.

Позивач зазначає, що він прийняв спадщину на підставі частини третьої статті 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час її смерті, що підтверджується фото- та відеоматеріалами, чеками на оплату лікарських препаратів, житлово-комунальних послуг, направленням на лікування, довідкою про причину смерті, які додані до позовної заяви, а також показаннями свідків, які не були взяті до уваги місцевим судом у порушення вимог статті 265 ЦПК України.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що необхідність звернення до суду за встановленням факту обумовлена помилкою нотаріуса, який помилково вказав про відсутність потреби у написанні заяви про прийняття спадщини, що позбавило права позивача правомірно очікувати на володіння спадковим майном. Зауважено, що воля заповідача не може бути порушена помилкою нотаріуса.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу Харківська міська рада зауважила, що ухвалюючи рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, оцінено надані позивачем докази та зроблено правильний висновок щодо недоведеності фату проживання позивача зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Вказано, що показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту без документального підтвердження та можливості підтвердження їх показань письмовими доказами.

Крім того, неправомірність дій нотаріуса не підтверджується належними та допустимими доказами, а також не стосується предмету доказування у даній справі, адже може бути підставою для оскарження дій нотаріуса у судовому порядку.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

ОСОБА_1 під час судового засідання заявлені вимоги поданої ним апеляційної скарги підтримав та прохав їх задовольнити.

Представник Харківської міської ради, взявши участь у розгляді справи у режимі відеоконференції, заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача, прохав суд оскаржуване судове рішення місцевого суду залишити без змін.

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Літвінова Я.М. у поданій до суду апеляційної інстанції заяві прохала суд розгляд справи проводити за її відсутності.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), серії НОМЕР_1 (а.с. 109).

Згідно заповіту від 17 лютого 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я.М. та зареєстровано в реєстрі за №299, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , все своє майно, де б таке не було та з чого б таке не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом буде мати право заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 110).

27 травня 2021 року ОСОБА_1 подав до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Літвінової Я.М. заяву, в якій прохав завести спадкову справу та при наданні всіх необхідних документів видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 106).

Із постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Літвінової Я.М. від 27 травня 2021 року вбачається, що 27 травня 2021 року до неї за заведенням спадкової справи та подальшою видачею свідоцтва про право на спадщину звернувся ОСОБА_1 за оформленням спадкових справ після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . При перевірці даних за витягом зі спадкового реєстру від 27 травня 2021 року за №64926275, нотаріусом була отримана інформація про відсутність заведеної спадкової справи на ім`я ОСОБА_2 . Таким чином, ніхто із спадкоємців, в тому числі і ОСОБА_1 , за прийняттям спадщини не звертався. Спадкоємцю за заповітом ОСОБА_1 було роз`яснено, що можливість оформити спадкові права після спадкодавця ОСОБА_2 не має можливості, оскільки строк на прийняття спадщини ним пропущено. У зв`язку з викладеним, в оформленні спадкових справ відмовлено (а.с. 14).

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК України).

За статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду: від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17; від 18 листопада 2020 року в справі № 523/19010/15-ц; від 02 квітня 2021 року в справі № 191/1808/19; від 28 квітня 2021 року в справі № 204/2707/19; від 07 червня 2022 року в справі № 175/4514/20.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (частина перша статті 29 ЦК України).

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом (постанова Верховного Суду від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17).

Згідно із пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції, чинній на час відкриття спадщини), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) є відмінним від останнього зареєстрованого місця проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), однак позивачем наголошено, що з 22 жовтня 2019 року він та його сім`я разом проживали з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження вищевказаного, позивачем подано до суду першої інстанції копії чеків на оплату лікарських засобів (а.с. 07-08), квитанція на оплату медичних послуг із зазначенням прізвища та ініціалів пацієнта « ОСОБА_2 » (а.с. 09), направлення на мультиспіральну комп`ютерну томограму, видане на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 10), направлення на прийом до лікаря, видане ОСОБА_2 (а.с. 11), рецепт на ліки, виданий на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 12), квитанція про оплату комунальних послуг за особовим рахунком, відкритим на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 13).

Колегія суддів зауважує, що вищевказані докази не підтверджують факт спільного проживання позивача із померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки, зокрема, містять відомості про захворювання останньої, а також вчинені від її імені платежі.

Крім того, доданий до позовної заяви DVD-диск, на якому збережено фото- та відеоматеріалами, також не може підтвердити факт, за встановленням якого звернувся позивач до суду, оскільки факт спільного проведення часу позивача з ОСОБА_2 не свідчить про їх спільне проживання на момент відкриття спадщини. У свою чергу, після прослуховування аудіо-матеріалу, який міститься на доданому позивачем диску, неможливо ідентифікувати осіб, а тому встановити обставини, яких стосується розмова, не є можливим.

Місцевим судом під час судового засідання 02 серпня 2023 року було допитано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_3 , повідомивши про тривале перебування у дружніх стосунках з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , вказала, що бачила ОСОБА_1 вдома у ОСОБА_2 , навідувавши її. Заначила, що зі слів померлої їй стало відомо про проживання позивача із ОСОБА_2 . Спершу ОСОБА_1 проживав із ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю у нього іншого помешкання, а згодом, після захворювання ОСОБА_2 - здійснював за нею догляд.

ОСОБА_4 , будучи дружиною позивача, повідомила місцевий суд про те, що вони дійсно проживали разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та вели спільний побут, після повернення останньої до м. Харкова. Свідок наголосила, що вона з чоловіком здійснювали догляд за ОСОБА_2 , яка тяжко хворіла та потребувала сторонньої допомоги.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що показаннями свідків за відсутності інших належних доказів не може бути встановлений факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

У справі, яка переглядається, оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження факту його проживання разом із спадкодавцем без реєстрації, суд попередньої інстанції дійшов висновку про неможливість достовірно встановити факт проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем на час відкриття спадщини, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції, відтак позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факту, з метою встановлення якого останній звернувся до суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2023 року - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2024 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська