Справа № 158/1289/22 Головуючий у 1 інстанції: Поліщук С. В.
Провадження № 22-ц/802/269/24 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Черняк О. В.,

з участю представника позивача Мірчука В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 січня 2024 року

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_1 03 січня 2024 року звернувся в суд із заявою про розстрочення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року в цій справі. Заява обґрунтована тим, що вищевказаною постановою рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 березня 2023 року скасовано і ухвалене нове судове рішення про часткове задоволення позову, стягнуто з ОСОБА_1 в користь АТ «Укрексімбанк» безпідставно набуті кошти у розмірі 6787,92 євро. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду постанову Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року в цій справі залишено без змін, поновлено виконання постанови. Вказав, що є батьком трьох дітей, до складу сім`ї також входить дочка дружини від її першого шлюбу, сім`я є багатодітною. Усі діти проживають з ним та перебувають на його утриманні. Він офіційно не працевлаштований. Дружина перебуває у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами. Введення в Україні воєнного стану, окрім того, що унеможливлює його працевлаштування, також є надзвичайною подією, яка об`єктивно унеможливлює виконання ним рішення суду, від виконання якого не відмовляється. Просив розстрочити виконання постанови Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року про стягнення з нього в користь АТ «Укрексімбанк» безпідставно набутих коштів у розмірі 6787,92 євро терміном на 12 місяців.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 січня 2024 року в задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання постанови суду відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 26 січня 2024 року подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу. Вважає судове рішення необґрунтованим, прийнятим з порушенням принципу справедливості та права особи на справедливий суд. Вказує, що ухвала не містить висновків про те, чому саме йому відмовлено у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду, не містить спростувань обставин чи причин з яких судом не беруться до уваги наведені ним аргументи, на які він посилався як на підставу задоволення його заяви. Суд першої інстанції фактично послався на заперечення сторони позивача. Наголосив, що основним аргументом для розстрочення виконання судового рішення вважає те, що він визнає свій обов`язок виконати постанову і готовність сплатити визначену судом суму заборгованості в користь позивача, однак не має змоги сплатити суму одним платежем, оскільки в сім`ї виховується четверо дітей, дружина перебуває у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами, а воєнний стан перешкодає отримувати від його діяльності дохід. Стягнення позивачем з нього боргу не призведе до бажаних для позивача результатів, а натомість потягне для нього (відповідача) витрати з оплати виконавчого збору, які у подальшому будуть стягуватися, що безумовно призведе до погіршення і без того складного матеріального становища його сім`ї. У разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови він буде вносити кошти в рахунок погашення боргу щомісячними платежами в силу своїх можливостей, що, в свою чергу, унеможливить звернення стягнення на майно боржника. На його усне звернення позивач повідомив йому що сплата боргу у розстрочку неможлива, тому він звернувся до суду з цією заявою. Вважає, що задоволення заяви про розстрочення виконання постанови буде відповідати інтересам, насамперед, стягувача, а також виправданим очікуванням боржника на справедливий суд. Просив ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 січня скасувати, ухвалит нове судове рішення про задоволення заяви та розстрочення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 12 червня 2023 року про стягнення з нього в користь АТ «Укрексімбанк» безпідставно набутих коштів у розмірі 6787,92 євро терміном на 12 місяців.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач АТ «Укрексімбанк» вказав, що апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою і безпідставною. Складне матеріальне становище не може вважатися винятковою обставиною, що ускладнює виконання рішення суду та не є достатньою підставою розстрочення виконання рішення суду. Незадовільний майновий стан відповідача не відповідає дійсності, оскільки відповідач має у своєму володінні нерухоме майно - набув право власності на будинок. Володіння відповідачем нерухомим майном свідчить про можливість виконання судового рішення за рахунок реалізації майна в межах виконавчого провадження як у добровільному, так і в примусовому порядку. Безпідставне та необґрунтоване розстрочення виконання рішення порушуватиме законні права та інтереси банку та нівелюватиме сутність судового рішення і мету його ухвалення. Просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник позивача ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги відповідача з підстав, викладених у відзиві. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений апеляційним судом про час та місце розгляду справи (судову повістку від 07 лютого 2024 року, надіслану апеляційним судом засобами поштового зв`язку з трек-номером 1117, отримано відповідачем 17 лютого 2024 року; доставлено до електронного кабінету відповідача у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 08 лютого 2024 року).

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши учасника судового розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

За правилами встановленими ч. 3 ст. 435 цього Кодексу підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 435 цього Кодексу, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З аналізу вищевикладених норм права встановлено, що розстрочення виконання судового рішення можливе лише за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідач ОСОБА_1 жодних доказів щодо розміру своїх доходів станом на день винесення судового рішення, а також станом на день звернення із заявою про розстрочення виконання судового рішення до суду не надав, що унеможливлює встановлення реального матеріального становища відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 є адвокатом, самозайнятою особою. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 739 видане Волинською обласною КДКА 19 вересня 2012 року чинне, право на заняття такою діяльністю на час розгляду справи не зупинене, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України, приєднаного позивачем до відзиву на заяву відповідача. Цим спростовується твердження відповідача про те, що він офіційно не працевлаштований, оскільки він здійснює незалежну професійну діяльність і має змогу отримувати доходи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що саме наявні надзвичайні, невідворотні та об`єктивні обставини через введений 24 лютого 2024 року на території України воєнний стан вплинули на те, що відповідач на даний час не працює та не має доходу, в зв`язку з чим не має можливості погасити суму боргу в повному обсязі, колегія суддів відхиляє, оскільки факт здійснення відповідачем адвокатської діяльності підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, наведеними позивачем у відзиві на заяву відповідача про розстрочення виконання постанови (у справах № 285/2645/23, № 158/3481/23, № 158/1842/22). Таким чином, посилання відповідача на непереборні обставини, пов`язані із введенням воєнного стану і неможливістю отримувати дохід, носять загальний характер та спростовано позивачем під час розгляду заяви в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно узято до уваги факт наявності у відповідача на праві приватної власності нерухомого майна - земельних ділянок, житлового буднику, набутого 03 листопада 2022 року (новостворене нерухоме майно житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 ) під час розгляду справи за позовом банку в суді першої інстанції. На таке майно, у разі не виконання судового рішення, може бути звернуто стягнення в порядку примусового виконання.

Доводи відповідача про те, що на його утриманні перебувають неповнолітні діти не узгоджуються з його посиланням на відсутність у нього будь-яких доходів та не свідчать про складне матеріальне становище відповідача. В акті про обстеження умов проживання від 11 вересня 2023 року ( АДРЕСА_1 ) вказано, що діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перебувають на утриманні обох батьків: ОСОБА_1 , адвокат, та ОСОБА_7 , у декретній відпустці, що також відповідає положенням ст. 180 СК України. Неотримання дружиною відповідача доходу станом на час його звернення до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду (03 січня 2024 року) матеріалами справи не підтверджується, оскільки приєднана до заяви копія Наказу № 2 від 23 лютого 2023 року містить виключно інформацію про перебування ОСОБА_7 у відпустці у зв`язку із вагітністю і пологами у період з 23 лютого 2023 року по 28 червня 2023 року, а акт обстеження умов складено 11 вересня 2023 року.

Твердження відповідача про його бажання виконати рішення суду не може вважатися аргументом при вирішенні питання про розстрочення виконання рішення, оскільки виконання судового рішення, що набрало законної сили, є обов`язком, а не правом відповідача відповідно до правил ст. 129-1 Конституції України. З часу набрання судовим рішенням законної сили 12 червня 2023 року, відповідач не виконував його добровільно, як і не виконує у даний час у примусовому порядку.

Надані до суду докази не свідчать про об`єктивну неможливість виконання рішення суду, потребу у розстрочці виконання рішення суду, оскільки не підтверджують незадовільне матеріальне становище відповідача.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доведення наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, покладається саме на заявника, який всупереч вимог ч. 3 ст. 12 ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав до суду першої інстанції доказів їх існування.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення, через недоведеність відповідачем перед судом істотних обставин, за яких суд може вирішувати таке питання.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, і підстав для скасування ухвали немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 січня 2024 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя

Судді