УХВАЛА

10 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 478/685/23

провадження № 61-2584cк24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лівицький Олександр Миколайович, на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина», Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом про визнання права на земельну частку (пай), який обґрунтовував тим, з 02 квітня 1997 року його було прийнято в члени КСП «Батьківщина», який в подальшому був реорганізований в СХПК «Батьківщина», а згодом у ТОВ «Батьківщина». 05 жовтня 1999 року на підставі статті 38 КЗпП України позивача звільнено.

Вказував, що на момент паювання земель КСП «Батьківщина» і отримання сільськогосподарським підприємством державного акта на право колективної власності на землю ОСОБА_1 залишався членом зазначеного підприємства, але з невідомих причин йому не було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) в розмірі 6,57 умовних кадастрових гектарів.

Посилаючись на вищезазначені обставини, просив поновити йому строк на звернення до суду з даним позовом та визнати за ним право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Батьківщина», що знаходиться на території Новофедорівської сільської ради Баштанського (колишній - Казанківський) району Миколаївської області розміром 6,57 умовних кадастрових гектарів.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 січня 2024 року рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2023 року залишено без змін.

21 лютого 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лівицький О. М., через засоби поштового зв`язку, надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 січня 2024 рокув указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 29 лютого 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, надання до суду уточненої редакції касаційної скарги та її копій відповідно до кількості учасників справи з зазначенням підстав касаційного оскарження та їх нормативно-правового обґрунтування; зазначенням відомостей про наявність чи відсутність зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; надання доказів на підтвердження вартості спірного майна.

У березні 2024 року, на виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лівицький О. М., надіслав до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, яка містить відомості щодо зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, зазначено підстави касаційного оскарження.

Також, заявником зазначено середню вартість вартості земельної ділянки (паю) по Баштанському району Миколаївської області, яка становить 183 875,06 грн, відповідно до якої позивачем сплачений судовий збір.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пунктів 2, 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання права на земельну частку (пай). Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн) та становить 183 875,06 грн, справа є незначної складності, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у даній справі підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Таким чином, обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення, що згідно положень ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лівицький Олександр Миколайович, на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина», Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай).

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко