Справа № 461/1859/24
У Х В А Л А

"28" травня 2024 р. місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кітова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Задорожного О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Зазуляка Йосипа Михайловича про зустрічне забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

у провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зазуляк Йосип Михайлович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання не чинити перешкод у виконанні договору, стягнення моральної шкоди.

30.04.2024 року адвокат Шубака Олег Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання укладений 30 червня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пастернаком М.М зареєстрованим в реєстрі за №1043.

Ухвалою від 01.05.2024 року заяву адвоката Шубака Олега Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання укладеного 30 червня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пастернаком М.М зареєстрованим в реєстрі за №1043.

22 травня 2024 року від представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Зазуляка Йосипа Михайловича надійшла заява про застосування зустрічного забезпечення позову. Згідно даної заяви заявник просить визначити розмір зустрічного забезпечення у розмірі 70000 грн., з метою забезпечення відшкодування збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

В обґрунтування даної заяви вказує на те, що зважаючи на заявлені вимоги зустрічної позову, у разі його задоволення, таке рішення суду не може бути виконано, оскільки Відповідач, ОСОБА_3 , не має нерухомого майна вартість якого хоча б частково відповідала розміру позовних вимог. Задоволення (повне або часткове) зустрічного позову, виключає задоволення позовних вимого первісного позову. Відповідно у разів задоволення зустрічного позову, на користь ОСОБА_4 будуть стягуватись грошові кошти. У зв`язку із відсутністю нерухомого майна у власності Відповідача ( ОСОБА_3 ) виконання такого рішення буде не можливим. Тому, зустрічне забезпечення позову є гарантією можливого виконання рішення суду у майбутньому. Визначаючи розмір зустрічного забезпечення, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 просить стягнути виключно моральну шкоду, однак така є досить значною за своїм розмір. Розмір моральної шкоди, заявлений у зустрічному позові обґрунтований діями Відповідача, яка не була стороною договору довічного утримання, однак вчиняла активні дії, що перешкоджали ОСОБА_1 . Позивач за зустрічним позов, не володіє жодною інформацією про наявність у Відповідача будь-якого нерухомого майна чи грошових коштів, на які у випадку задоволення позову може бути звернено стягнення. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника. З огляду на розмір позовних вимог за зустрічним позовом та раніше понесених (23594,13 грн) й майбутніх витрат на утримання квартири (14156,40 грн), майбутніх судових витрат (орієнтовно 20000 грн.) та розміру заявленої моральної шкоди, вважає що обґрунтованим розміром зустрічного забезпечення позову є сума що становить 70000 грн.

За змістом положень ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Частиною 4 статті 154 ЦПК України передбачено, що зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Відповідно ч.5 ст.154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Згідно із ч.ч.6, 7, 8 ст.154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 753/2380/18, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених ч. 3 ст.154 ЦПК України.

Оскільки, якщо вжиття заходів зустрічного забезпечення за загальним правилом має диспозитивний характер, то при вирішенні питання про їх застосування суд повинен оцінити необхідність зустрічного забезпечення, перевірити наявність у відповідача збитків, завданих забезпеченням позову, та визначити їх потенційний розмір. Окрім встановлення наявності підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення, на суд покладено також обов`язок оцінки співмірності таких заходів як із застосованими судом заходами забезпечення позову, так і з розміром збитків, яких може зазнати відповідач.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії».

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх.

Самі по собі заходи забезпечення позову є тимчасовим обмеженням прав особи тією мірою та таким чином, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволення позову. Вжиті заходи забезпечення позову не впливають на матеріальний стан відповідача як власника нерухомого майна та не призводять до понесення додаткових витрат внаслідок їх застосування, отже, не призводять до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Подібні за своїм змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 465/4985/18, постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 757/48375/20.

Отже, застосування такого заходу забезпечення позову, як арешт майна, має на меті його збереження на період судового розгляду та сприяє безперешкодному виконанню рішення суду у разі задоволення позову.

Верховний Суд у постанові в справі № 456/2438/17 підтвердив, що кінцевою метою зустрічного забезпечення завжди є компенсація збитків і зазначив, що у разі, якщо обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, висновок про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення є правильним.

Особа, звертаючись до суду із заявою про зустрічне забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами, в порядку ст.ст.76-81 ЦПК України, наявність можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову по справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання на території України. Крім того заявником не надано суду доказів того, ОСОБА_3 не має майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача за первісним позовом, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, як і того, що майновий стан ОСОБА_3 або її дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що у задоволені заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 154 ЦПК України,

у х в а л и в :

у задоволенні заяви представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Зазуляка Йосипа Михайловича про зустрічне забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.05.2024 року.

Суддя Олександр КІТОВ