Справа № 650/3264/23
провадження № 2/650/425/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - Сікора О.О.,

за участю секретаря - Чечун В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт В.Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить розірвати шлюб укладений з відповідачем.

В обґрунтування вимог позову вказав, на те, що з 21.10.1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з тим, що в них різні характери та погляди на життя, в результаті чого в них постійно виникають суперечки та непорозуміння. Вважає, що примирення неможливе. Спору про розподіл майна немає. Просить шлюб розірвати.

Позивач, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечувала проти розгляду справи без відповідача.

Відповідач, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив шлюб не розривати.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач просить розірвати шлюб який зареєстрований згідно свідоцтва про одруження, серія НОМЕР_1 , і в якому сторони перебувають у шлюбі з 21.10.1995 року, актовий запис № 205.

Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, майнового спору між ними немає, позивач до примирення не прагне, тому суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і не може бути збережена.

Останнім часом непорозуміння між сторонами загострилось, що негативно впливають на нормальний клімат в сім`ї, тому шлюб носить формальний характер і його збереження не відповідає інтересам сім`ї, тому позовні вимоги слід задовольнити.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхньої дитини.

Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки дружина при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про укладення шлюбу та враховуючи ту обставину, що остання не ставить питання зміни прізвища, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище яке вона отримала при реєстрації шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає інтересам дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Підстав для відмови у задоволенні позову, як про це просить відповідач, суд не вбачає, оскільки ним не наведено встановлених законом підстав які б унеможливлювали розірвання шлюбу за заявою одного з подружжя, і як зазначено вище ніхто не може бути примушений проти його волі перебувати у шлюбі із іншою людиною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105 ч.3, 112, 113, 114 ч.2 СК України, ст.ст. 12, 13, 141, 209, 259, 263 - 265 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , який зареєстрований згідно свідоцтва про одруження, серія НОМЕР_1 , і в якому сторони перебувають у шлюбі з 21.10.1995 року, актовий запис № 205 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити дружині прізвище - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О. Сікора