РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/3357/21

Провадження № 22-ц/4815/259/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.

секретар судового засідання: Мороз А.В.,

за участю: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2023 року у справі за поданням заступника начальника Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельник В.В. звернувся до суду із поданням, погодженим з начальником Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Н.В. Іщук, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2023 року подання заступника начальника Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , закордонний паспорт № НОМЕР_2 виданий органом 5610 02.06.2017 року, закордонний паспорт НОМЕР_3 виданий органом 5610 08.05.2015 року, мешканку АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 569/3357/21 виданим Рівненським міським судом Рівненської області 08.06.2022 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за розпискою від 12.02.2019 року у розмірі 53 000 доларів США та судових витрат, що складаються з судового збору у розмірі 11 350 грн.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вважає вказану ухвалу суду незаконною.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що державний виконавець, який подав заяву(клопотання)подання до суду першої інстанції, не зазначив у поданій ним заяві інформацію щодо наявності(відсутності) зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що є обов`язковим, також є обов`язковим наявність електронного кабінету у державного виконавця в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

Суд першої інстанції лишив поза увагою вище зазначене, не повернув заяву без розгляду заявнику а розглянув її, що призвело до ухвалення ним незаконного судового рішення.

06 березня 2024 року ОСОБА_2 надіслала до апеляційного суду клопотання про задоволення її апеляційної скарги, однак в засідання не з`явилась і причин неявки не повідомила, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справи за її неявки.

Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у поданому на апеляційну скаргу відзиві, заперечує викладені апелянтом доводи, вказує на їх формальність, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник ДВС Мельник В.В. вважає апеляційну скаргу надуманою та безпідставною. Вказує, що за два роки примусового виконання ОСОБА_2 не з`являлась в ДВС і не сплатила ніяких коштів на виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - Відділ) знаходиться виконавче провадження № 69196073 з примусового виконання виконавчого листа № 569/3357/21 виданого 08.06.2022 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за розпискою від 12.09.2019 року в розмірі 53 000 доларів США та судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 11 350 грн.

Відповідно до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), державним виконавцем 08.06.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження за вих. № 47878 від 08.06.2022 року, в тому числі боржнику за адресою вказаною у виконавчому документі АДРЕСА_1 .

08 червня 2022 року державним виконавцем надісланий виклик боржнику та зобов`язано її з"явитися до державного виконавця 28 червня 2022 року. В зазначений день боржник не з"явилася на виклик, жодних пояснень чи прохань перенести зустріч з державним виконавцем до Відділу не надходило.

08 серпня 2022 року державним виконавцем направлено запит про реєстрацію місця проживання боржника до УДМС України в Рівненській області. Згідно відповіді від 28 червня 2022 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 10.02.2015 року.

08.06.2022 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження за вих. № 47912 від 08.06.2022 року до відома, банківським установам до виконання.

Згідно відповіді банківських установ постанови державного виконавця повернуті без виконання, оскільки відсутні рахунки відкриті на ім`я боржника.

Згідно відповіді ПАТ КБ "Приватбанк" постанова державного виконавця про арешт коштів боржника прийнята до виконання, накладено арешт.

08.06.2022 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження за вих. № 47898.

28.06.2022 року на електронну адресу Відділу надійшло електронне звернення ОСОБА_2 з повідомленням інформації про оскарження виконавчого документу, який перебуває на виконанні у Відділі.

29.07.2022 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження за вих. № 83728 від 29.07.2022 року до відома, банківським установам до виконання.

Згідно відповіді АТ "Ощадбанк" постанова державного виконавця про арешт коштів боржника прийнята до виконання, арешт накладено, залишок коштів на рахунках становить 0,00 грн.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН 17508058.

29.07.2022 року за вих. № 83743 державним виконавцем направлено вимогу ОСОБА_2 бути присутньою за адресою: АДРЕСА_1 , 08.08.2022 року на 10:00 год.

В зазначений день боржник не з`явилася на вимогу, про що складено акт державного виконавця від 08.08.2022 року.

08.08.2022 року за вих. № 85731 державним виконавцем повторно направлено вимогу ОСОБА_2 бути присутньою за адресою: АДРЕСА_1 , 16.08.2022 року на 11:00 год.

В зазначений день боржник не з`явилася на вимогу, про що складено акт державного виконавця від 16.08.2022 року.

16.08.2022 року державним виконавцем Відділу надіслано виклик боржнику за вих. № 106032 та зобов`язано її з`явитися до державного виконавця 23.08.2022 року о 10:00 за адресою: АДРЕСА_2 . В зазначений день боржник не з`явилася на виклик, жодних пояснень чи прохань перенести зустріч з державним виконавцем до Відділу не надходило.

25.08.2022 року на електронну адресу Відділу надійшло електронне звернення ОСОБА_2 з повідомленням інформації, що пояснення щодо виконання рішення суду буде надано пізніше, а саме до 05.09.2022 року.

25.08.2022 року на електронну адресу Відділу надійшло електронне звернення ОСОБА_2 з повідомленням інформації, що право власності на майно, яке належить боржнику згідно Інформаційної довідки скасовано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області.

06.09.2022 року на адресу Відділу повернулася вимога державного виконавця від 29.07.2022 року вих. № 83743 з відміткою на поштовому конверті за закінченням терміну зберігання.

14.09.2022 року на адресу Відділу повернулася вимога державного виконавця від 08.08.2022 року вих. № 83731 з відміткою на поштовому конверті за закінченням терміну зберігання.

17.10.2022 року на адресу Відділу надійшла заява від ОСОБА_2 про вчинення виконавчих дій.

Згідно відповіді ПАТ КБ "Приватбанк" за ОСОБА_2 обліковується рахунок у банківській установі, на якому наявні кошти.

27.02.2023 року державним виконавцем направлено платіжну інструкцію на списання коштів з рахунків боржника у ПАТ КБ "Приватбанк".

02.03.2023 року на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти згідно платіжної інструкції від 27.02.2023 року в сумі 16,60 грн., які розприділені відповідно до ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України на запит № 176994646 від 05.10.2023 року щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів встановлено, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді на запит до Пенсійного фонду України на запит № 177629297 від 12.10.2023 року про осіб які отримують пенсію інформація відсутня.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України на запит 176994638 від 05.10.2023 року про наявні рахунки боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки відкриті боржником-юридичною особою через свої відокремлені підрозділи інформація відсутня.

Згідно відповіді Державної податкової служби України на запит № від 05.10.2023 року про джерела та суми доходів інформація відсутня.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна від 04.12.2023 року встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна, проте згідно наданої інформації боржника з посиланням на рішення суду від 16.09.2021 року № 569/18273/19 право власності на дані об`єкти скасовано.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України на запит від 30.11.2023 року щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів встановлено, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді на запит до Пенсійного фонду України на запит від 04.12.2023 року про осіб які отримують пенсію інформація відсутня.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України на запит від 30.11.2023 року про наявні рахунки боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки відкриті боржником-юридичною особою через свої відокремлені підрозділи інформація відсутня.

Згідно відповіді Державної податкової служби України на запит від 30.11.2023 року про джерела та суми доходів інформація відсутня.

04.12.2023 року виконавцем Відділу надісланий виклик боржнику за вих. № 293448 та зобов`язав його з`явитись до державного виконавця 12.12.2023 року о 10:00 за адресою АДРЕСА_2 .

Заборгованість за виконавчим документом станом на 13.12.2023 року не сплачено, суду не надано доказів, які б підтверджували часткову чи повну сплату заборгованості на користь ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно із статтею 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

У справі "Бурдов проти Росії" від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду".

У справі "Soering vs UK" від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Розділ VI ЦПК України "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у судових справах та рішень інших органів (посадових осіб)" передбачає можливість звернення державного або приватного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України у разі, якщо такий ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Таким чином розділ VI ЦПК України "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у судових справах та рішень інших органів (посадових осіб)" це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ.

Крім того, виконання судових рішень є завершальною стадією судового процесу. Саме такий принцип застосовує Європейський суд з прав людини у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

Встановивши, що боржник, достовірно знаючи про заборгованість та відкриття виконавчого провадження, рішення суду не виконує, не з`являється на виклики до державного виконавця, а державним виконавцем вжито всіх можливих заходів для забезпечення виконання рішення суду, однак вони виявились безрезультатними, невжиття заходів до задоволення подання в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, прийшов до правильного висновку щодо вирішення подання.

Відповідно до частини 4 статті 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

За приписами ч. 6 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Згідно з висновками, викладеними в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду ("Perez de Raela Cavaniles v. Spain", "Beles and others v. the Czech Republic", "RTBF v. Belgium").

Також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Враховуючи, що подання надійшло в письмовій формі з доказами направлення учасникам виконавчого провадження, колегія суддів вважає, що його повернення через відсутність вказівки про наявність зареєстрованого електронного кабінету було б проявом надмірного формалізму.

Слід також зазначити, що функціонал системи "Електронний суд" дозволяє суду та учасникам справи, зокрема і ОСОБА_2 встановити наявність/відсутність реєстрації учасника, а Відділ державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстрований в електронному кабінеті у підсистемі Електронний суд ЕСІТС з 26 жовтня 2021 року, тому доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що на момент звернення з поданням виконавець не виконав обов`язку закріпленого ч. 6 ст. 14 ЦПК України.

Частина друга статті 376 ЦПК України встановлює, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись викладеним суд вважає, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку по суті справи не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.