Справа № 464/508/24
пр.№ 2-др/464/14/24
09.04.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.
при секретарі судових засідань БРИНОШ А.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові заяву
ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте представник останнього, ОСОБА_5 подала до суду клопотання, в якій просить розгляд заяви проводити у її відсутності та у відсутності ОСОБА_3 , вимоги такої підтримала, просить заяву задоволити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.
У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи №464/508/24, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог заяви, виходячи з наступного.
Встановлено, що правнича допомога позивачу ОСОБА_3 надавалась адвокатом Прімєровою Н.Г. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №0002749 від 15 жовтня 2015 року, видане Радою адвокатів Львівської області) на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 22 січня 2024 року.
Згідно п.2 ч.3 ст.259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат в додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
У відповідності до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так, згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує : чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 28 березня 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 7800 доларів США основного боргу, 678,88 доларів США 3% річних, а всього 8478,88 доларів США., а також 3175 грн. 76 коп. сплаченого судового збору.

Судом встановлено, що позивачем у позовній заяві було зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, а також у відповідності до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України та у строк передбачений законом, подано докази понесених витрат.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано наступні докази: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1255860 від 24 січня 2024 року, витяг з договору про надання правничої (правової) допомоги від 22 січня 2024 року, детальний опис наданих послуг, згідно з яким вартість послуг, наданих позивачу, адвокатом Прімєровою Н.Г., становить 10000 грн., що включає в себе підготовка до розгляду справи, аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій 3000 грн., складання, оформлення і подання позову 4000 грн., представництво інтересів позивача в суді 3000 грн., акт приймання передачі виконаних робіт від 29 березня 2024 року.

Разом з тим, відповідно принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких.

Таким чином, аналізуючи надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат, з урахуванням складності справи, відповідно до принципу співмірності, суд вважає, що деякі види робіт мають не обґрунтовано завищену вартість.

Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаними адвокатами робіт (наданих послуг), часові, витраченому адвокатами на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг), а тому суд приходить висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу до 8500 грн., оскільки такий розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідатиме критеріям, закріпленим ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 258, 259, 270 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Додаткове рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК