Справа № 333/5452/23
Провадження № 2/333/364/24
29 лютого 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Майсак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -
04.07.2023 року ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 24 321 грн. 62 коп., сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. та витрати, пов`язані з витребуванням доказів у розмірі 33,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та ОСОБА_1 укладено Договір про постачання електричної енергії шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 року. ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» здійснювало постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В порушення умов договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженої Постановою № 312 від 14.03.2018 року Національної комісії,що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію.
В порушення умов Договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 РЕЕ у відповідача виник борг за спожиту електричну енергію за період з 01.05.2022 року по 31.04.2023 року в сумі 24 321 грн. 62 коп., який до теперішнього часу не сплачено.
Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача вимоги з додатками від 29.05.2023 року № 3871 щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію. Проте, вказана вимога була залишена боржником без уваги, сума заборгованості до теперішнього часу не сплачена.
Ухвалою від 05.07.2023 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, була повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Сторони перебувають у договірних відносинах, які регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312. Ці правила є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та споживачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом приєднання з 01.01.2019 року до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на веб-сайті постачальника шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, на умовах комерційної пропозиції «Побут».
Відповідно до інформаційної довідки № 336636889 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 22.06.2023 року, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10), на праві власності належить відповідачу ОСОБА_1 , останній користувався електроенергією на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 .
Вартість спожитої відповідачем електричної енергії визначено відповідно до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснюється державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.
Згідно з п. 20 ПКЕЕН, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Відповідно до п. 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Відповідно до абз. 2 п. 4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.
Пунктом 4.12. ПРРЕЕ визначено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 5.10 Договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача вимоги з додатками від 29.05.2023 року № 3871 щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію (а.с. 12).
Згідно з наданим розрахунком заборгованості за період з 01.05.2022 року по 31.04.2023 року за спожиту електричну енергію нараховано 24 321 грн. 62 коп., яка до теперішнього часу не сплачена (а.с. 13).
Згідно з ст. 526 ЦК України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною першою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач на праві приватної власності володіє нерухомим майном за адресою надання позивачем послуг, належним чином не виконує зобов`язання із оплати наданих послуг, через що утворилася заборгованість, яка не погашена до теперішнього часу, то суд дійшов висновку, що позов є доведеним та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Щодо стягнення на користь ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» витрат, пов`язаних з витребуванням доказів у розмірі 33,00 грн., а саме за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зазначеної вимоги у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 6 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за отримання інформації з Державного реєстру прав у порядку, передбаченому ст. 32 цього Закону, справляється адміністративний збір.
Статтею 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено надання інформації з Державного реєстру прав.
Частиною сьомою ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що у разі відкликання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень адміністративний збір підлягає поверненню.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем будь-яких заяв не відкликано та отримано запитувану інформацію, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 10)
Крім того, відповідно до ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» не є організацією, яка звільнена від сплати адміністративного збору за надані послуги.
Керуючись ст. ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 29 лютого 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик