06.03.2024 Єдиний унікальний номер 205/3213/22
Провадження № 2/205/1632/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Бізяєвої Н.О., за участі секретаря судового засідання Бородавки А.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кравцова Вадима Віталійовича про притягнення до відповідальності у зв`язку зі зловживанням процесуальними правами у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кравцова Вадима Віталійовича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у їх вихованні, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю з первісним позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кравцова Вадима Віталійовича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у їх вихованні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кравцова В.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив: зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у побаченні та спілкуванні ОСОБА_1 зі своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом передачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 для побачення, спілкування та спільного проведення часу, в тому числі за місцем проживання ОСОБА_1 або в іншому місці на вибір ОСОБА_1 , без участі ОСОБА_2 строком який не може перевищувати 5 календарних днів на місяць, за вимогою ОСОБА_1 , за умови, що така вимога ОСОБА_1 направлена не пізніше ніж за одну добу до бажаної дати побачення ОСОБА_1 зі своїм сином ОСОБА_4 , у месенджері/мобільні за стосунки чи соціальні мережі, в яких зареєстрована ОСОБА_2 та які відомі ОСОБА_1 або направлення СМС повідомлення на номер телефону ОСОБА_2 , або іншим способом на вибір ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2022 року по справі відкрито провадження за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2022 року замінено третю особу: Орган опіки та піклування Новокодацького району Дніпровської міської ради на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2022 року замінено третю особу: Управління служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2022 року клопотання відповідача задоволено, по справі № 205/3213/22 призначено судово-психологічну експертизу, справу зупинено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2023 року відновлено провадження у цивільній справі єдиний унікальний номер 205/3213/22 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2023 року клопотання відповідача задоволено, зупинено провадження по цивільній справі № 205/3213/22 до набрання чинності судового рішення по цивільній справі №205/8788/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Постановою Дніпровської апеляційного суду від. 26.09.2023 року скасовано ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2023 року та визначено направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2023 року відновлено провадження у цивільній справі єдиний унікальний номер 205/3213/22 та призначено справу до розгляду.

01.11.2023 року до суду поступив зустрічний позов ОСОБА_2 в особі представника адвоката Сафонінкової Н.Р. до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2023 року прийнятий до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 в особі представника адвоката Сафонінкової Н.Р.

Представником позивача за первісним позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвокатом Кравцовим В.В. подано до суду заяву про притягнення до відповідальності у зв`язку зі зловживанням процесуальними правами, в якій просить застосувати до ОСОБА_2 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі визначеному на розсуд суду у зв`язку зі зловживанням процесуальними правами, які спрямовані на затягування судового розгляду справи №205/3213/22 та позбавлення ОСОБА_5 у спілкуванні та зустрічах зі своїм батьком ОСОБА_1 , а також у перешкоджанні ОСОБА_1 у реалізації свого права на участь у житті та вихованні сина ОСОБА_5 .

В обґрунтування заявленого посилався на те, що відповідачкою за первинним позовом починаючи з 22.06.2022 року та по 06.03.2024 року користується всіма наданими їй правами цивільним процесуальним кодексом України спрямованим на затягування процесу.

Неодноразово, відповідач ОСОБА_2 зверталась до суду з заявами про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою останньої, додаючи медичні висновки, які видані невстановленій особі. 21.10.2022 року представником відповідача за первісним позовом подавалось до суду клопотання про проведення судово-психіатричної експертизи, ухвалою суду 30.11.2022 зазначене клопотання задоволено. 31.05.2023 Повідомлення про неможливість проведення судової експертизи, матеріали цивільної справи повернуті до суду у зв`язку з неможливістю проведення експертизи яка пов`язана з несплатою відповідачкою вартості судово-психологічної експертизи. Експертиза так і не була проведена. Також відповідачкою за первісним позовом не подано жодного листа непрацездатності, що підтверджувало б факт її захворювання у дати судових засідань 19.07.2022, 29.09.2022, 21.10.2022 року. Також 24.10.2023 року відповідачем за первісним позовом подано клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з зайнятістю представника, проте не надано жодних документів, які б підтвердили неможливість представника прибути у судове засідання. Крім того, 20.11.2023 року відповідачкою за первісним позовом подано до суду проект мирової угоди. У зв`язку з запропонованою ОСОБА_1 своєї редакції мирової угоди, судові засідання 14.12.2023, 23.01.2024 за клопотання сторони відповідача за первісним позовом були відкладені. 23.007.02.2024 року відповідач та його представник за первісним позовом в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кравцов В.В. підтримав клопотання.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 заперечували проти задоволення клопотання, зазначаючи що деякі дати судового засідання, на які подавалося клопотання про відкладення, причину відкладання на сьогодні не пам`ятають, проте останні дати призначення, а саме січень-лютий 2024 року, були відкладені за їх заявою, у зв`язку з находженням на лікуванні у м. Києві, сина представника відповідача за первісним позовом.

Суд, вивчивши заявлені клопотання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлене позивачем та його представником клопотання підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Не дивлячись на те, що завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи ставиться не перед сторонами процесу, а перед органом судової влади, вказана обставина жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, що беруть участь в справі, направлене на те, що умисне перешкодило досягнення органом судової влади вказаних завдань.

Особи, що беруть участь в справі, не мають прямого юридичного обов`язку сприяти суду в правильному і своєчасному розгляді і вирішенні цивільної справи, проте зобов`язані утримуватися від дій, здатних перешкоджати досягненню названих завдань.

Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Проблеми, пов`язані із недобросовісним виконання своїх процесуальних обов`язків та зловживанням процесуальним правом, можуть ущемити право кожного на судовий розгляд протягом розумного строку, що захищається гарантіями статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.

Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Проте чинний ЦПК України не містить визначення цього поняття, а визначає у ст. 44 лише перелік дій, які можуть трактуватися суддею або колегією суддів за суб`єктивною чи об`єктивною думкою в кожному конкретному випадку як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до позиції КЦС ВС, викладеної в Ухвалі від 13 жовтня 2021 по справі № 707/1491/21 зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Частиною 1 статті 144 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі "Миролюбов та інші проти Латвії" (рішення від 15 вересня 2009 року), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому Суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

Верховний Суд, визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, часто зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій. Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. Факти процесуальних зловживань можна віднести до фактів, що доказуються в режимі процесуальних фактів, які включаються у загальний або локальний предмет доказування у справі. З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

Статтею 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку у випадках: 1) неявка у судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про прочини неявки, які судом визнано поважними.

У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

24 лютого 2022 року Законом України затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до якого в Україні введено воєнний стан терміном на 30 діб, який в подальшому продовжено.

Поважність причин неявки сторони в суд є оціночною категорією, яка вирішується судом в кожному конкретному випадку. Відповідачем за первісним позовом заявлено про неможливість бути присутньою у судовому засіданні, що проводилось 24.10.2023 року, у зв`язку з зайнятістю її представника, проте не надано жодних документів, які підтверджують неможливість представника прибути у судове засідання.

Також ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2022 року клопотання відповідача задоволено, по справі № 205/3213/22 призначено судово-психологічну експертизу, справу зупинено. Проте, 12.01.2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відновлено провадження у цивільній справі єдиний унікальний номер 205/3213/22 та призначено справу до розгляду. Підстава відновлення провадження по справі, було Повідомлення експертної установи від 31.05.2023 про неможливість проведення судової експертизи, у зв`язку з несплатою відповідачкою вартості судово-психологічної експертизи.

Вказана справа у провадженні суду знаходиться з 09.06.2022 року, при явці сторін наступні дати судових засідань судом узгоджувались зі сторонами по справі.

З урахуванням вищезазначеного суд задовольняє частково клопотання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_6 про притягнення до відповідальності у зв`язку зі зловживанням процесуальними правами.

На підставі наведеного та керуючись ст. 44, 143, 223, 260, 261, 353 ЦПК України ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кравцова Вадима Віталійовича про притягнення до відповідальності у зв`язку зі зловживанням процесуальними правами ОСОБА_2 та притягнення її до відповідальності задовольнити частково, в частині зловживання процесуальним правом.

В іншій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.О. Бізяєва