Справа № 946/5243/23
Провадження № 2/946/884/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Кріпакової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочку сплати аліментів та додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

18.07.2023 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочку сплати аліментів та додаткових витрат на дитину та просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на лікування та реабілітацію дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 8928,03 грн та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 33105,71 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. На підставі судового наказу від 21.01.2020 по справі № 946/151/20 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачує аліменти не регулярно, допускаючи заборгованість, з урахуванням чого з відповідача підлягає стягненню сума пені у розмірі 33105,71 грн. Починаючи з 30 вересня 2012 року, дитині надано статус дитини з інвалідністю. Дитина має заключний клінічний діагноз - ВВС: стан після пластики дефекту міжшлуночкової перегородки та пластики тристулкового клапана (25.09.2012), недостатність тристулкового клапана II ст., помірний надклапанний стеноз легеневої артерії, НК І ст. Зокрема, у травні 2017 року був встановлений діагноз: плоскостопість II ст. та сколіотична осанка, а у жовтні 2022 року було підтверджено наступний діагноз: вальгусна установка стоп та колінних суглобів, кіфосколіотична постава, гіперлордоз поперекового-крижового відділу, у зв`язку з чим ОСОБА_4 пройшов курс фізичної реабілітації (масаж, ЛФК, кінезіотейпування) та потребує подальшого курсу лікування. Також дитина знаходиться на диспансерному обліку з 2013 року у лікаря-невролога з діагнозом: церебрастенічний синдром. Окрім цього, у червні 2023 року ОСОБА_4 проходив стаціонарне лікування у зв`язку з виявленим гострим гастритом та подальше лікування та відновлення. Дитина потребує регулярних медичних обстежень, стаціонарного лікування, оздоровлення у санаторно-курортних закладах, прийому дороговартісних ліків, тощо. На лікування та реабілітацію дитини позивачкою були витрачені грошові кошти у сумі 17856,07 грн. Просить стягнути з ОСОБА_2 1/2 від зазначеної суми, а саме 8928,03 грн.

Аргументи учасників справи

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в частині додаткових витрат на дитину у сумі 8928,03 грн, в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів визнав частково, просив обмежити суму пені розміром загальної заборгованості по аліментам відповідно до розрахунку державного виконавця у сумі 4640 грн.

Згідно відзиву від 08.02.2024 (а.с. 63), відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця від 29.05.2023 станом на 31.05.2023 заборгованість складає 4640,84 грн. Оскільки сума пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментам, з відповідача повинна бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі заборгованості по аліментам в сумі 4640,84 грн. З вимогою щодо стягнення з відповідача додаткових витрат у розмірі 8928,03 грн згоден в повному обсязі. Крім того, заробітна плата відповідача становить 10100 грн на місяць, з якої він сплачує щомісячний податок в розмірі 1969 грн, аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 2150 грн, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружину ОСОБА_8 , яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років та отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн, що підтверджується довідкою про отримання допомоги від 30.01.2024. У зв`язку з матеріальним становищем просить суд розстрочити виконання рішення суду на 6 (шість) місяців.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

21.01.2012 між сторонами укладено шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 21.01.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 25 (а.с. 8).

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 07.08.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 857 (а.с. 9).

Дитина проживає із матір`ю, що відповідачем не оспорюється та не підлягає додаткового доказування відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.04.2020 № 946/150/20 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 10).

Судовим наказом Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 21.01.2020 № 946/151/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються аліменти щомісячно в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 73).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю (а.с. 7).

Відповідно до виписного епікризу № 1313, виданого КНП Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського район Одеської області «Центральна районна лікарня» від 03.08.2021 № 143, ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні інфекційного відділення з 30.07.2021 по 03.08.2021 з діагнозом ГРВІ (а.с. 16).

Згідно виписки від 08.11.2023 № 3002 з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.06.2023 по 08.06.2023 знаходився на лікуванні в КНП Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» з діагнозом «гострий гастрит» (а.с. 11).

05.06.2023 ОСОБА_4 проходив ультразвукове дослідження органів черевної порожнини в Медичному діагностичному кабінеті, згідно квитанції від 05.06.2023 сплачено 400 грн (а.с. 12).

Згідно довідки Приватного закладу Оздоровчого центру «БЕРЕГИНЯ» від 25.10.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пройшов курс фізичної реабілітації та потребує подальшого курсу лікування (а.с. 30).

На лікування та реабілітацію дитини згідно чеків та квитанцій позивачкою сплачено № 0092088 від 05.06.2023 на суму 86,60 грн, № 41254 від 05.06.2023 на суму 147,79 грн, №9947 від 05.06.2023 на суму 94,75 грн, №88302 від 06.06.2023 на суму 280,29 грн, № 0081328 від 07.06.2023 на суму 173,30 грн, № 0081327 від 07.06.2023 на суму 82,00 грн, №184599 від 07.06.2023 на суму 86,00 грн, №87911 від 03.06.2023 на суму 91,55 грн, №87912 від 03.06.2023 на суму 138,07 грн, №41150 від 03.06.2023 на суму 325,60 грн, №41178 від 04.06.2023 на суму 242,16 грн, №81274 від 04.06.2023 на суму 18,00 грн, № 9948 від 05.06.2023 на суму 4,46 грн, № 88303 від 06.06.2023 на суму 4,59 грн, №167105 від 04.06.2023 на суму 18,00 грн, №81275 від 04.06.2023 на суму 4,46 грн, №225305 від 03.06.2023 на суму 64,00 грн, № 0081139 від 05.06.2023 на суму 90,30 грн, № від 30.07.2021 на суму 270,80 грн, № від 04.08.2021 на суму 221,80 грн, № 0072365 від 02.08.2021 на суму 270,00 грн, № 20638 від 31.07.2021 на суму 27,30 грн, № 0057170 від 30.07.2021 на суму 149,20 грн, № 142618 від 31.07.2021 на суму 215,90 грн, №0057165 від 30.07.2021 на суму 180,20 грн, №000274255 від 30.07.2021 на суму 141,00 грн, №204196 від 20.01.2023 на суму 271,60 грн, №000062923 від 03.09.2021 на суму 450,85 грн, №1824449 від 30.08.2021 на суму 48,10 грн, № 21953 від 03.09.2021 на суму 173,50 грн, №1121094 від 04.08.2021 на суму 375,10 грн, №000130111 від 03.01.2023 на суму 32,10 грн, №000130110 від 03.01.2023 на суму 73,10 грн, №201096 від 03.01.2023 на суму 158,10 грн, № від 01.07.2021 на суму 232,90 грн, №2492 від 30.06.2021 на суму 22,00 грн, №118458 від 01.07.2021 на суму 156,60 грн, № від 27.06.2021 на суму 162,50 грн, № від 25.06.2021 на суму 412,20 грн, № від 25.09.2020 на суму 786,60 грн, № від 28.09.2020 на суму 82,50 грн, №000255680 від 16.08.2020 на суму 640,20 грн; №96 від 25.10.2022 на суму 4500,00 грн, №98 від 25.10.2022 на суму 500,00 грн, №97 від 25.10.2022 на суму 1400,00 грн, №95 від 25.10.2022 на суму 3200,00 грн; №76 від 20.06.2023 на суму 150,00 грн, №196 від 22.06.2023 на суму 150,00 грн, №375 від 27.06.2023 на суму 150,00 грн, №466 від 29.06.2023 на суму 150,00 грн, №767 від 06.07.2023 на суму 150,00 грн (а.с. 13-15, 17-23, 25, 27-29,31-32).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 61297859 від 21.04.2022, наданого державним виконавцем Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість по аліментам станом на 20.04.2022 відсутня, переплата становить 738,61 грн (а.с. 34).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 61297859 від 29.05.2023, наданого державним виконавцем Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість по аліментам станом на 31.05.2023 становить 4640,86 грн (а.с. 35).

Відповідно до наданого позивачкою розрахунку пеня за прострочення сплати платежів за період 01.05.2021 по 01.06.2023 складає 35318,06 грн, з урахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України - 33105,71 грн (а.с. 33).

ОСОБА_2 працює на посаді адміністратора залу у ФОП ОСОБА_9 , з 13.07.2023 загальна сума доходу за період з 13.07.2023 по грудень 2023 становить 56490,47 грн, що підтверджено довідкою про доходи від 08.01.2024 № 1 (а.с. 65).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 20.08.2021 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 630, ОСОБА_2 та ОСОБА_10 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 66).

Згідно довідок УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради від 29.01.2024 № 106/1, від 30.01.2024 № 105/1 ОСОБА_8 знаходиться на обліку УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради та отримала одноразову допомогу при народженні дитини з серпня 2023 року по січень 2024 року в загальній сумі 5160 грн. Допомогу призначено на період з 01.06.2021 по 31.05.2024 (а.с. 67, 68).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 12.01.2024 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 4, шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 розірвано, після державної реєстрації розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_12 » (а.с. 69).

Позиція суду

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Згідно з частинами другою, третьою статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права та пропорційність.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на дитину

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 142 СК України передбачено, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З огляду на те, що відповідач вимоги позову в частині стягнення додаткових витрат на дитину, пов`язаних із її лікуванням та реабілітацією, визнав, понесені позивачкою витрати підтверджені документально, визнання позову в цій частині закону не суперечить, прав інших осіб не порушує та відповідає інтересам дитини, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню додаткові витрати на дитину у сумі 8928,03 грн.

Щодо вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Позивачкою надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2021 по 01.06.2023 у сумі 35318,06 грн, з урахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України - 33105,71 грн.

Відповідач проти стягнення з нього пені не заперечував, разом із цим заперечував проти розміру нарахованої позивачкою пені, контррозрахунку не надав.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року у справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі N 572/1762/15-ц (провадження N 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі N 333/6020/16-ц (провадження N 14-616цс18).

При застосуванні формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Таким чином, потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується (Постанова ВС № 711/679/21 від 19.01.2022).

Суд погоджується із наданим позивачкою розрахунком пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2021 по 01.06.2023, згідно якого загальний розмір пені нарахований у сумі 35318,06 грн, який відповідачем не спростований.

Разом із цим, з огляду на те, що відповідно до розрахунку державного виконавця від 21.04.2022 заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.05.2022 по 20.04.2022 відсутня, переплата - 738,61 грн, а відповідно до розрахунку державного виконавця від 29.05.2023 сукупний розмір заборгованості за період з 20.04.2022 по 31.05.2023 становить 4640,86 грн, які сторонами не оспорювались, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума пені за прострочення сплати аліментів за вищевказаний період у розмірі 4640,86 (28679,47-23300-738,61) грн.

Обставин для розстрочення виконання рішення суду, передбачених ч. 4 ст. 435 ЦПК України, судом не встановлено.

Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи, що позивачкою заявлено дві вимоги майнового характеру, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн - за вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину та 150,30 грн - за вимогу про стягнення пені пропорційно розміру задоволених позовних вимог (4640,86х100/33105,71=14х1073,60/100) грн, а всього 1223,90 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 77-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочку сплати аліментів та додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , додаткові витрати на лікування та реабілітацію дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 8928,03 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 4640,86 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_6 , в дохід держави судові витрати (судовий збір) в сумі 1223,90 грн, зарахувавши до спеціального фонду Державного бюджету України.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Суддя: Г.І.Смокіна