Справа № 235/7491/21
Провадження № 2/204/126/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Самсонової В.В.
за участю секретаря Зайченко О.В.
за участю представника позивача в режимі відеоконференції Коробської Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 вказала, що позовні вимоги позивача підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.
29 листопада 2006 року між позивачем та відповідачкою, було укладено кредитний договір за № DO1GGK01000005, за яким відповідач отримав кредит у сумі 17 000,00 доларів США.
Згідно з умовами кредитного договору він зобов`язувався здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами у розмірі 239,85 доларів США, в період з 24 по 29 число кожного місяця та відповідним чином сплачувати відсотки за його користування.
Крім того, 29 листопада 2006 року між банком та відповідачем, було укладено договір іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань позивальника - ОСОБА_1 . У забезпечення виконання позичальником зобов`язання відповідач надав в іпотеку нерухоме майно в АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.
Відповідно до умов іпотечного договору та ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодавець має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Таким чином, невиконання зобов`язань відповідачами по кредитному договору по поверненню заборгованості, дає право банку задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому, позовні вимоги банку в цій частині підлягають задоволенню.
Не підлягає задоволенню позовна вимога банку про виселення ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані і проживають у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до вимог ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселенння проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя
Таким чином, чинне житлове законодавство чітко передбачає порядок виселення, в даному випадку, мешканців іпотечного житла, відповідно до ст.109 ЖК України.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається із договору іпотеки №DO1GGK01000005 від 29.11.2006 року право власності, на спірну квартиру, відповідач отримав на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 28 листопада 2006 року, тобто за день до укладення кредитного договору №DO1GGK01000005.
Встановлено, що спірна квартира придбана не за рахунок кредитних коштів, а отже, відповідач, якого виселяють, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, яке повинно бути зазначено в рішенні суду. Тому, в разі відсутності такого житла, у зв`язку із неможливістю органів місцевого самоврядування та державної влади надати відповідачам житло, суд відмовляє у такому виселенні.
Оскільки, позивач не надав суду належних та допустимих доказів для виселення відповідача за ст.109 ЖК України та ст.40 Закону України «Про іпотеку», підстави для задоволення позову про виселення та зняття з реєстрації з іпотечного житла відповідачів, відсутні.
Крім того, слід зазначити, що позивач просить висилити окрім відповідача, ще інших осіб, які зареєстровані/ проживають у квартирі, проте не конкретизує яких саме, та не надано доказів, які б свідчили, що відповідач, а також інші особи проживають та зареєстровані в спірній квартирі позивачем до суду не надано.
Таким чином, на підставі вищевикладеного і того, що спірні правовідносини виникли, у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та виселенням відповідачів із іпотечного житла, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та відсутність правових підстав для виселення, а тому, позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» підлягають задоволенню частково.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 207, 258, 525, 526, 527, 530, 549, 598, 599, 612, 625, 629, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Самсонова