ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 633/11/22 Номер провадження 22-ц/814/645/24Головуючий у 1-й інстанції Козир В.П. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 липня 2023 року, ухвалене суддею Козир В.П.

по справі за позовом ОСОБА_1 до Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області, Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області про зобов?язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Ейбатов Заур Мардан Огли звернувся до суду з даним позовом, в якому просив зобов`язати Печенізьку селищну раду Чугуївського району Харківської області забезпечити протягом місяця ОСОБА_1 грошовою компенсацією у розмірі 492 838,00 грн. за належні для отримання житлові приміщення для дитини, яка позбавлена батьківського піклування та стягнути судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 2003 року має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З 26 липня 2018 року вона перебуває у пільговій черзі для отримання соціального житла, згідно рішення виконавчого комітету Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області № 26 від 26 липня 2018 року, проте гарантоване державою житло їй надано не було.

Вказала, що неодноразово зверталася до відповідача з заявами щодо надання належного майна або виплати грошової компенсації, але дані законні вимоги відповідачем не виконуються.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 липня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Печенізьку селищну військову адміністрацію Чугуївського району Харківської області забезпечити ОСОБА_1 грошовою компенсацією за належне їй житлове приміщення як для дитини, яка позбавлена батьківського піклування, у розмірі та у порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Стягнуто з Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 19728 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила Печенізька селищна військова адміністрація Чугуївського району Харківської області, просила його скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що даний спір, з огляду на характер правовідносин та суб?єктний склад, належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вказано, що прийняттю рішення для отримання грошової компенсації передує особисте звернення особи із відповідною заявою, проте, позивачем не надано доказів, які підтверджують факт її звернення до відповідача з заявою щодо отримання компенсації за належне їй житлове приміщення як для дитини, яка позбавлена батьківського піклування.

Окрім того, у позивача не виникло право на отримання даної компенсації, оскільки вона перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради у позачерговій черзі № 3.

Також вказано, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, а тому їх стягнення є необгрунтованим.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Ейбатов Заур Мардан Огли до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Окрім того, просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 8375 грн.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2003 року має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що підтверджується копією Обліково-статистичної картки дитини № НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 11-12).

Відповідно до рішення № 26 виконавчого комітету Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області від 26 липня 2018 року, ОСОБА_1 взята на квартирний облік з числа дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування (т. 1, а.с. 16).

На підставі рішення Печенізької селищної ради від 10.12.2020 року Борщівську сільську раду реорганізовано шляхом приєднання до Печенізької селищної ради.

Рішенням виконавчого комітету Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області від 21.06.2006 № 17 на підставі ст. 71 Житлового кодексу та листа служби у справах неповнолітніх Печенізької РДА від 07.06.2006 № 64 вирішено закріпити житло і майно за неповнолітніми, у тому числі за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , доки діти не повернуться з інтернату (т. 1, а.с. 129).

Відповідно до довідки Борщівської сільської ради Харківської області від 03.11.2006 № 84, будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , побудований з білої цегли у 1992 році, має три кімнати жилих, І кухня, загальна площа будинку становить 72 кв.м., у будинку пічне опалення, біля будинку є надвірні будівлі: погріб і хлів. Усе це знаходиться у занедбаному стані, потребує капітального ремонту, майно зовсім відсутнє. Контроль за збереженням покладено на голову ради опіки та піклування (т. 1, а.с. 130).

Як вбачається з обліково-статистичної картки дитини, ОСОБА_1 на підставі розпорядження Печенізької районної державної адміністрації від 04.12.2006 влаштована в прийомну сім`ю.

12 липня 2018 проведено обстеження житла за адресою: АДРЕСА_1 , яке закріплено за ОСОБА_1 , позбавленої батьківського піклування, та встановлено, що стан житлового приміщення є незадовільним, цегляний будинок складається з трьох кімнат, знаходиться у занедбаному стані, відсутні вікна та двері, дах тече, будинок не придатний для проживання, про що складено відповідний акт обстеження (т. 1, а.с. 161).

13 липня 2021 року Печенізька селищна рада листом № 09-18/1351 повідомила ОСОБА_1 , що відповідно до рішення виконавчого комітету від 09.07.2021 № 50 «Про перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради та внесення змін до черговості» проведена перереєстрація позивачки як особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, на підставі пп. 3 п. 46 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470, з позачерговим правом отримання жилих приміщень (позачергова черга № 3) (т. 1, а.с. 13).

12 серпня 2021 року Печенізька селищна рада на запит адвоката Ейбатова З.М. повідомила, що 25.10.2020 відбулися перші місцеві вибори депутатів Печенізької селищної ради. До новоствореної Печенізької об`єднаної територіальної громади увійшли: Мартівська, Артемівська, Новобурлуцька та Борщівська територіальні громади з відповідними населеними пунктами. Печенізька селищна рада не має у своєму віданні рішення Борщівської сільської ради про надання ОСОБА_1 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування; ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради у позачерговій черзі № 3 (т. 1, а.с. 14).

З витягу з рішення виконавчого комітету Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області від 09.07.2021 № 50 вбачається, що було здійснено перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради з позачерговим правом отримання жилих приміщень на підставі п. 46 Правил обліку, а саме гр. ОСОБА_1 , 28.10.1997 року, яка перебуває на квартирному обліку відповідно до рішення виконавчого комітету сільської ради від 26.07.2018 № 26 як особа з числа дітей, позбавлених батьківського піклування на підставі пп. 3 п. 46 Правил обліку (позачергова черга № 3, облікова справа № 13) (т. 1, а.с. 50).

З копії рішення виконавчого комітету Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області від 26.07.2018 № 26 встановлено, що ОСОБА_1 , було взято на квартирний облік як особу з числа дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, внесено відповідний запис до журналу обліку громадян, що перебувають на черзі для отримання соціального житла (т. 1, а.с. 16).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 21.09.2021 № 275817623 за ОСОБА_1 не значиться зареєстрованим право власності на об`єкти житлової нерухомості (т. 1, а.с. 17-18).

У 2019 році ОСОБА_1 закінчила Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна та здобула кваліфікацію: ступінь вищої освіти бакалавр, що вбачається з копії диплому від 05.07.2019 (т. 1, а.с. 19).

12.03.2019 Борщівська сільська рада Харківської області повідомила ОСОБА_1 про постановку на квартирний облік та перебування у черзі на отримання житла під номером три. Також роз`яснено, що на території сільської ради не ведеться будівництво житла за відсутності коштів; надати субвенцію з місцевого бюджету можливість відсутня, тому що по коду програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету, субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, забезпечення житлом дітей-сиріт, осіб з їх числа протягом 2018 року та станом на 01.03.2019 до місцевого бюджету не надходило (т. 1, а.с. 20).

Листом від 07.09.2020 № 02-25/147 Борщівська сільська рада Харківської області на заяву ОСОБА_1 повідомила, що на підставі ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування» рішенням виконкому Борщівської сільської ради від 26.07.2018 № 26 позивачка поставлена на квартирний облік на території Борщівської сільської ради. Згідно з постановою КМУ від 01.06.2020 № 515 «Про внесення змін до постанови КМУ від 15.11.2017 № 877» про порядок та умови надання у 2020 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, субвенція з державного бюджету до бюджету сільської ради у 2018-2020 роках не надходила. Згідно з постановою КМУ та чинним законодавством у 2020 році Борщівською сільською радою до Печенізької РДА був наданий список дітей, які знаходяться на квартирному обліку при сільській раді, районна комісія формує та надає список дітей, які знаходяться на квартирному обліку у Печенізькому районі до обласної комісії і саме там формується регіональний загальний список дітей відповідно до дати взяття їх на квартирний облік місцевими органами виконавчої влади. Тобто саме обласна комісія складає загальнообласний список дітей, яким буде надано компенсацію на придбання житла у 2020 році (т. 1, а.с. 21).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 52 Конституції України утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Держава заохочує і підтримує благодійницьку діяльність щодо дітей.

Громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань (частини перша, друга та п`ята статті 9 ЖК України).

Статтею 16 ЖК України встановлено компетенцію виконавчих комітетів селищних, сільських рад у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, а саме: виконавчі комітети селищних, сільських рад у межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, на території відповідної ради: 1) здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30); 3) здійснюють управління житловим фондом ради (частина перша статті 18); 4) здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша статті 36), а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях (стаття 41), затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов (стаття 39); 5) приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду ради (стаття 51), затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого жилого фонду (стаття 52);7) видають ордери на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду (частина перша статті 58); 8) здійснюють контроль за утриманням будинків, що належать громадянам (стаття 154); 9) подають громадянам допомогу в проведенні ремонту жилих приміщень (стаття 178). Виконавчі комітети селищних, сільських рад вирішують й інші питання в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесені до їх відання законодавством України.

Відповідно до ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості (частина перша статті 43 ЖК України).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. Відсутність одного або обох з батьків та батьківського піклування підтверджується відповідними документами, які є підставою для надання цим дітям матеріального забезпечення і пільг, передбачених законодавством України.

Держава забезпечує дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, мали впорядковане житло, що зберігалося за ними, вселення їх у ці приміщення і повернення їм майна, що знаходилося в цих приміщеннях на день передачі дітей під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, а також особи з їх числа, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не мали впорядкованого житла або вселення яких у приміщення, що зберігалося за ними, неможливе внаслідок його знищення чи пошкодження або з інших поважних причин, що унеможливлюють проживання в них таких дітей, забезпечуються позачергово впорядкованим житлом за місцем їх перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або, за їхнім бажанням, - грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, або забезпечуються позачергово соціальним житлом за місцем їх перебування на соціальному квартирному обліку.

Особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, після досягнення 23 років не втрачають право на позачергове отримання жилого приміщення або, за їхнім бажанням, - грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, на позачергове отримання соціального житла за умови їх перебування у встановленому порядку на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на момент досягнення 23-річного віку.

Відповідно до ст. 39 ЖК України діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Статтею 46 ЖК України передбачено, що поза чергою жиле приміщення надається, зокрема, дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання жилих приміщень громадянам, які перебувають на квартирному обліку, врегульовано Правилами обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень, що затверджені постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів від 11 грудня 1984 № 470 (далі - Правила № 470).

У пункті 47 Правил № 470 передбачено, що громадяни, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, включаються в окремий список (додаток N 6). Рішення про включення в цей список приймається відповідно виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів або адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації і профспілковим комітетом. Список громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, вивішується для загального відома. Громадяни виключаються з указаного списку, якщо вони були включені до нього необґрунтовано або втратили право позачергового одержання жилих приміщень. Виключення зі списку провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про включення громадянина до списку. При розгляді цього питання на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про виключення із списку громадяни у 15-денний строк повідомляються в письмовій формі із зазначенням підстав виключення.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після завершення перебування у відповідних закладах, дитячих будинках сімейного типу, прийомних сім`ях або завершення строку піклування діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, а також особи з їх числа протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного жилого приміщення для постійного проживання.

Після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом.

Порядок забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа затверджується Кабінетом Міністрів України.

Особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, після досягнення 23 років не втрачають право на позачергове отримання благоустроєного жилого приміщення або соціального житла до надання їм благоустроєного жилого приміщення для постійного проживання або, за їхнім бажанням, - грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, за умови перебування у встановленому порядку на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або соціальному квартирному обліку на момент досягнення 23-річного віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2021 № 615 затверджено Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, підтримку малих групових будинків та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа; Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа (надалі - Порядок № 615).

Цей Порядок визначає механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа (далі - особи), визначених статтею 33 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" та статтею 25 Закону України "Про охорону дитинства" (далі - грошова компенсація).

Право на отримання грошової компенсації відповідно до Порядку № 615 за власним вибором мають особи віком від 16 років у порядку черговості відповідно до дати включення у списки громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

Як вбачається з матеріалів справ, позивачка перебувала на відповідному обліку з 2018 року, проте в порушення вимог вищевказаних норм законодавства не була забезпечена житлом, тому вона має право на отримання компенсації за належне їй для отримання жиле приміщення.

Доводи апеляційної скарги, щодо недотримання позивачем порядку виплати грошової компенсації, оскільки відсутні докази її звернення до відповідача з заявою про виплату компенсації є необгрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи листами Борщівської сільської ради, в яких повідомлено ОСОБА_1 про неможливість набати субвенцію з місцевого бюджету, що в свою чергу свідчить про факт звернення позивача з даним питанням.

Посилання апелянта на відсутність у позивача права на отримання грошової компенсації з огляду на перебування її у позачерговій черзі за № 3, колегія суддів відхиляє, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, що позивачка, яка з 26 липня 2018 року перебуває у черзі на позачергове отримання житла втратила дане право, виключена з відповідного списку або їй неможливо виплатити компенсацію за неотримане житло саме через наявність осіб, які мають переважне перед позивачем право на позачергове забезпечення житлом.

Доводи апеляційної скарги, щодо неврахування судом правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року № 6-87цс13, від 04 червня 2014 року № 6-50цс14, від 03 червня 2015 року № 6-390цс15 і Верховного Суду від 10 січня 2019 року № 522/9768/16-ц апеляційний суд відхиляє, з наступних підстав.

Подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

При цьому зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7, пункт 40 постанов від 25.04.2018 № 910/24257/16).

Такі ж висновки були викладені і в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 року по справі № 923/682/16.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц).

Отже, правовідносини не є подібними, якщо різняться за предметом позову, підставами позову та правовим регулюванням спірних правовідносин.

Оскільки правовідносини та обставини справи, які були викладені в вищевказаних постановах Верховного Суду України та Верховного Суду не є подібними до правовідносин з приводу яких виник спір у даній справі, тому доводи апеляційної скарги у відповідній частині є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, відносно того, що даний спір, з огляду на характер правовідносин та суб?єктний склад, належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є помилковим, оскільки спір у сторін виник з житлових правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зверталася з аналогічним позовом до Харківського окружного адміеністративного суду, який ухвалою від 13 грудня 2021 року у справі № 520/25726/21 відмовив останній у відкритті провадження, роз`яснивши, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доказів скасування даної ухвали матеріали справи не місять.

Твердження апелянта, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в суді першої інстанції, а тому їх стягнення є необгрунтованим колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. ч 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Ейбатовим З.М.О. на підтвердження понесених витрат надано копію договору про надання професійної правничої допомоги № 12А/2021 від 29.07.2021 (т. 1, а.с. 69), копію додаткової угоди № 2 від 28.07.2022 до договору про надання правничої допомоги № 12А/2021 від 29.07.2021 (т. 1, а.с. 269, зворотня сторона); акт приймання-передачі наданих послуг від 16.02.2022 (т. 1, а.с. 70); копію квитанції від 16.02.2022 про сплату гонорару у сумі 15400 грн. (т. 1, а.с. 70, зворотня сторона); копію додаткової угоди № 3 від 08.06.2023 (т. 1, а.с. 170); копію акта приймання-передачі від 09.06.2023 (т. 1, а.с. 172); копію квитанції про сплату гонорару у сумі 3350 грн. (т. 1, а.с. 174).

Таким чином, витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустими доказами.

З огляду на відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, враховуючи принцип співмірності та розумності, критерій реальності адвокатських витрат, а також характер складності справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18820 грн.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення (п.п. 113,114 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 522/9893/17).

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Ейбатова З.М.О. до Полтавського апеляційного суду надійшла заява про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції у розмірі 8375 грн.

До даної заяви було долучено копію договору про надання професійної правничої допомоги № 12А/2021 від 29.07.2021 (т. 2, а.с. 20); копію додаткової угоди № 2 від 28.07.2022 до договору про надання професійної правничої допомоги № 12А/2021 від 29.07.2021 (т. 2, а.с. 21); акт приймання-передачі наданих послуг від 17.10.2023 (т. 2, а.с. 22); копію квитанції від 17.10.2023 про оплату гонорару у сумі 8375 грн. (т. 2, а.с. 23).

Враховуючи вищевказані вимоги чинного законодавства, що регулюють питання стягнення витрат на правову допомогу, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги, відсутність клопотання про зменшення даних витрат, колегія суддів приходить до висновку про їх доведеність та обгрунтованість, а тому з Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області на користь ОСОБА_1 підлягають стягнення судові витрати понесені в суді апеляційної інстанції у сумі 8375 грн.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 липня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 8375 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді С. А. Гальонкін

Г. Л. Карпушин