справа № 489/2927/23
провадження №2/489/133/24
29 січня 2024 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Єлишевої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частко у праві спільної сумісної власності,
У червні 2023 року позивач, через свого представника - адвоката Чуб К.І., звернувся до суду з позовом в якому просить визнати рівними частки сторін у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , та складають по частки кожному.
Як на підставу позовних вимог вказано, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.03.1994, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду на підставі розпорядження № 900/є від 10.03.1994 позивач ОСОБА_3 та його батько відповідач ОСОБА_2 приватизували на праві приватної спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1 .
Під час видачі вказаного свідоцтва про право власності житло, не були визначені ідеальні частки співвласників, що на даний час утворює складнощі для позивача, оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється визначити розмір часток. Не визначення частки у спільній власності перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися своєю часткою.
Посилаючись на наведені обставини та положення статей 319, 368, 370, 372 ЦК України, а також неможливість в досудовому порядку вирішити спір, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 16.06.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 09.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
Сторони в призначене на 24.01.2024 судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача надала до суду заяву від 24.01.2024 про розгляд справи за її відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач причину неявки в судове засідання не повідомив. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
Правом на дання відзиву відповідач не скористався.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, приходить до наступного висновку.
Із змісту позовної заяви вбачається та встановлено судом, що позивач є сином відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.06.1964, відповідно ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьком записано ОСОБА_2 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.06.2023 відомості про державну реєстрацію права власності сторін на квартиру в державному реєстрі відсутні.
Позивач вказує, що відсутність визначення часток у праві спільної воластості сторін на квартиру перешкоджає йому розпорядженні його частковою в квартирі, а в досудовому порядку відповідач визначити частки не бажає.
Правове обґрунтування та мотиви суду.
За змістом статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.
Згідно зі статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до частини першої статті 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
За положеннями частини першої статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Із наявних у справі письмових доказів встановлено, що сторони набули право спільної сумісної власності на спірну квартиру в порядку приватизації (без визначення часток) та на теперішній час між ними наявний спір щодо вільного розпорядження позивачем своєю часткою.
Враховуючи, що відповідно до частини першої статті 357 ЦК України частки співвласників у праві спільної часткової власності вважається рівними, тому, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення повністю, оскільки доказів збільшення розміру частки з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) спірного майна суду не надано.
Так як позов задоволено, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,690 грн.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві спільної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та складають по кожному.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Інформація про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;
відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 29.01.2024.
Суддя І.В.Коваленко