Справа № 752/6411/24
Провадження № 2/752/4206/24
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дія», про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду м. Києва через підсистему ЕСІТС «електронний суд» надійшла вищевказана позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить суд:

- зобов`язати відповідача виключити з Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (портал ДІЯ) дані відносно позивача ОСОБА_1 , як власника житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 14000,00 грн.

В результаті проведеного автоматизованого розподілу судової справи, остання розподілена до провадження судді Слободянюк А.В.

Вирішуючи питання про відкриття провадження судом встановлено наступне.

Звернувшись в суд із даним позовом, позивачем заявлено вимогу про зобов`язання ДП «Дія» дані, як власника нерухомого майна.

За змістом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У справі, що розглядається спірні правовідносини виникли між позивачем та відповідачем з приводу внесення недостовірної інформації щодо належності позивачу на праві власності нерухомого майна.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір в якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг

Згідно із пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Частиною першою статті 5 КАС передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, які полягають в наступному: «До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Отже в контексті статей 2,4,5,19 КАС України, визначальними ознаками справи адміністративної юрисдикції є не лише суть (зміст, характер) спору, але й підстави його виникнення та суб`єктний склад учасників правовідносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією особою майнових прав або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень суб`єкта владних повноважень є способом захисту цивільних прав цієї особи».

Як вбачається зі змісту заявлених вимог, позивачу Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради з 1 вересня 2023 року була припинена виплата допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі. Підставою для такого припинення стала наявність інформації в програмному забезпеченні Єдиного державного веб-порталу електронних послуг про право власності ОСОБА_1 на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке, як стверджує позивач, насправді йому не належить, він є лише іпотекодержателем квартири, а іпотекодавцем, та відповідно власником, є інша особа - ОСОБА_2 . Оскільки технічним адміністратором Єдиного державного веб-порталу електронних послуг є Державне підприємство «Дія», якого позивач визначив відповідачем по справі, ОСОБА_1 звернувся до служби підтримки відповідача з проханням привести у відповідність дані Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з даними Державного реєстру речових прав, проте отримав відмову.

Тобто предметом спору у даній справі є зобов`язання відповідача видалення даних з Єдиного державного веб-порталу електронних послуг при вчиненні ним владних управлінських функцій.

Таким чином вимоги даної позовної заяви насамперед обумовлений незгодою з рішеннями Державного підприємства «Дія».

Отже, оцінюючи вид цього правового спору, слід враховувати наступні критерії адміністративної юрисдикції:

- присутність у спірних публічно-правових відносинах суб`єкта владних повноважень - у спорі суб`єктом владних повноважень є юридична особа ДП «Дія», що належить до сфери управління Міністерства цифрової трансформації України;

- спірні відносини мають саме адміністративно-правову природу - у цій справі існують відносини з приводу внесення інформації про особу до Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з метою отримання соціальних виплат;

- спірні публічно-правові відносини регулюються нормами адміністративного права, зокрема.

Отже, усі ознаки справи адміністративної юрисдикції притаманні цьому спору.

З огляду на наведене, враховуючи характер спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно вимог п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.4,13,19,186,353-355 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дія», про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя А.В. Слободянюк