РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року

м. Рівне

Справа № 570/2863/23

Провадження № 22-ц/4815/88/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Юшко Світлани Іванівни на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 вересня 2023 року у складі судді Остапчук Л. В., постановлене в м. Рівне,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що нормальні подружні стосунки у них з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння між ними, несумісність характерів, відмінність поглядів на шлюб та сім`ю, вони втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного, наразі вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, між ними немає порозуміння та жодних спільних інтересів, сім`я розпалася та подальше збереження шлюбу неможливе, відповідач належної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до повноліття дітей, а також стягнути понесені нею судові витрати.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 14 вересня 2023 року вказаний позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 19 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції (актовий запис № 54). Неповнолітню дитину, дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено з матір`ю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : - на неповнолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів йо го заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття; - 50% сплаченого при подачі позову до суду судового збору в сумі 536 гривень 80 копійок.

У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 50% сплаченого при подачі позову до суду судового збору в сумі 536 гривень 80 копійок, який був сплачений нею згідно квитанції АТ «Універсал банк» № 18ТА-1792-9ЕТА-9ЕХТ від 02 червня 2023 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах цивільної справи № 570/2863/23 і вилучений бути не може. У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України стягнуто з ОСОБА_2 на рахунок UA0017295 (Отримувач коштів ГУК у Рівненській області/Рівненський район. Банк одержувача - Казначейство України (ЕАП). Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 38012494. Код класифікації доходів бюджету 22030101. Призначення платежу судовий збір (Рівненський районний суд Рівненської області) 50 % судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (по вимозі про стягнення аліментів). Решту суми (50%) судового збору по цій позовній вимозі віднесено на рахунок держави.

Рішення в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину допустити до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів, у якій воно оскаржене в апеляційному порядку, вмотивоване передбаченим законом обов`язком батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та обґрунтовано тим, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку та спроможний і зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи доходу, а стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доху (заробітку), відповідатиме інтересам дитини і її належному утриманню. Судом також враховано, що саме на такий розмір і такий порядок стягнення аліментів погодився відповідач, вказавши про це у своїй заяві про визнання позову.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, представник ОСОБА_2 адвокат Юшко Світлана Іванівна оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що її довіритель перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, і саме у зв`язку з військовою службою він подав до суду заяву про визнання позову. Однак, знайшов можливість прибути в судове засідання, зареєструвався в суді в журналі судової охорони, хоча в оскаржуваному рішенні вказано, що розгляд справи відбувся за його відсутності через неявку належно повідомленого відповідача. Зазначає про неповне з`ясування фактичних обставин, зокрема щодо отримання аліментів позивачкою від відповідача в добровільному порядку з липня 2023 року в розмірі 5 025,13 грн. щомісячно. Додає, що з огляду на ці обставини стягнення з відповідача аліментів з червня 2023 року є безпідставними. Заперечує розмір стягнутих аліментів 1/3 частина доходів від заробітку, та вважає, що він суперечить положенням ст. 183 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частину заробітку. Покликаючись на те, що стягнутий розмір аліментів з її довірителя в розмірі 1/3 частини доходів є обтяжливим, адже він допомагає матеріально своїй матері похилого віку, має власні потреби в забезпеченні власного життя, просить рішення суду першої інстанції скасувати та змінити розмір аліментів, що стягуються з її довірителя на користь позивачки на утримання спільної дитини з 1/3 до 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Рішення суду першої інстанції в частині вимог про розірвання шлюбу сторонами не оскаржене, а тому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом не переглядається.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2013 року, який оскаржуваним рішенням суду віж 14 вересня 2023 року розірвано. Рішення суду першої інстанції в цій частині сторонами не оскаржене, атому в апеляційному порядку не переглядається.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час сторони проживають окремо, а дитина, за їхньою взаємною згодою, проживає разом із матір`ю.

Звертаючись до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання їхньої спільної дочки, позивачка вказувала, що потребує коштів на забезпечення дитини якісним харчуванням, одягом, оплату рахунків у школі, а відповідач є фізично здоровим чоловіком працездатного віку, який отримує заробітну плату в розмірі 20 000,00 25 000,00 грн. за місцем служби у військовій частині, з огляду на що спроможний і повинен надавати утримання дочці в розмірі 1/3 частини своїх доходів.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», який діяв на момент ухвалення оскаржуваного рішення, встановлено з 1 січня прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2 272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 2 833 гривні.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», який діє на момент апеляційного розгляду, встановлено з 1 січня прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 3 196 гривень.

Обґрунтовуючи розмір доходу відповідача, його представником зазначено, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та отримує заробітну плату в розмірі 20 586,23 грн.. На підтвердження зарахування в якості заробітної плати у зазначеній сумі надано скриншот з мобільного додатку, де зазначено, що сума 20 586,23 грн., зарахована 07.07.2023 року на картку для виплат Visa НОМЕР_2 є заробітною платою, військова частина НОМЕР_1 .

Апеляційний суд враховує, що за будь-яких умов розмір аліментів на дочку сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не повинен бути меншим, ніж 50% від встановленого державою мінімуму 3 196 гривень на місяць, тобто на момент ухвалення судового рішення 1 598 гривень.

Як вбачається із долучених до апеляційної скарги скриншотів переказів грошових коштів із платіжної картки відповідача на рахунок отримувача ОСОБА_1 , номер картки НОМЕР_3 , ним було здійснено платежі в розмірі по 5 025,13 грн. кожна транзакціями від 08.07.2023 року, 09.08.2023 року, 13.09.2023 року, 07.10.2023 року.

Позивачкою не спростовано отримання цих коштів від відповідача.

Вирішуючи питання про розмір частки від доходу платника, апеляційний суд враховує наступне.

Статтею 183 СК України визначено розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Так , частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 5 цієї статті встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, сімейне законодавство визначає, що розмір частки доходу платника аліментів на утримання однієї дитини становить 1/4. Саме такий розмір аліментів просить визначити відповідач у апеляційній скарзі, і на думку апеляційного суду, такий розмір аліментів є достатнім і справедливим, відповідає вимогам закону та не порушує прав і інтересів як платника, так і одержувача аліментів.

Покликання апеляційної скарги на безпідставне стягнення аліментів з червня 2023 року зважаючи на те. що відповідачем добровільно перераховувалися кошти на користь позивачки на утримання дитини, апеляційним судом відхиляються як такі, що суперечать вимогам закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Зважачючи на наведене, вирішення питання про зарахування в якості аліментів коштів, що були сплачені відповідачем добровільно на користь позивачки підлягають вирішенню в порядку виконання судового рішення про стягнення аліментів.

Доводи апеляційної скарги про необхідність врахування при визначенні розміру аліментів наявності у платника матері похилого віку та сестри й племінників, яким він надає матеріальну допомогу, апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки вказані особи не є утриманцями ОСОБА_2 і закон не передбачає його обов`язку утримувати вказаних осіб, тоді як утримання неповнолітньої дитини є прямим обов`язком батьків, яке не залежить від їх віку і розміру доходу.

Оцінюючи обставини справи в сукупності з нормами закону, що регулює спірні правовідносини, беручи до уваги, що дитина сторін є неповнолітньою, а відтак обов`язок батьків по її утриманню до досягнення повноліття є абсолютним, а можливість позивача як батька дитини таку допомогу надавати є доведеною, оскільки він є фізично здоровою особою працездатного віку, отримує заробітну плату за місцем проходження військової служби, а тому має змогу забезпечувати свою дитину належним чином, та забезпечити поруч із цим достатній рівень власного життя, а також беручи до уваги принцип рівності обов`язку батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, розмір доходу платника та мінімальний гарантований і мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину сторін, апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, такий розмір аліментів з урахуванням принципу рівності обов`язку обох батьків по утриманню дітей забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів, а також їхньої дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Юшко Світлани Іванівни задовольнити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 вересня 2023 року в частині стягнення аліментів скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на неповнолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів йо го заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 січня 2024 року

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.