Справа № 404/6800/21
Номер провадження 2-з/404/5/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої-судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Качан Людмила Леонідівна, про визнання договору дарування недійсним

В С Т А Н О В И В:

Під час розгляду вищевказаної цивільної справи позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої вказано, що згідно договору дарування 10 серпня 2008 року він безоплатно передав у власність малолітнього сина ОСОБА_3 , 2004 року народження, від імені та в інтересах якого діяла як законний представник ОСОБА_4 свою власну квартиру за номером АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01 грудня 1999 року та яку він придбав за власні кошти до реєстрації шлюбу.

Зазначав, що договір було укладено під впливом оману і замовчування з боку відповідача ОСОБА_2 , яка запевнила позивача, що між ними укладається договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на належну квартиру, відповідно до ст. 190 СК України, а відтак ввела його в оману щодо правової природи правочину, оскільки в подальшому, під час стягнення аліментів в судовому порядку, з`ясувалось, що був укладений інший правочин, який він не бажав укладати. Вважаючи, що відповідач порушила його права він був змушений звернутися до суду про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності.

Заявник вказував, що є особою з інвалідністю ІІ групи, а внаслідок укладення спірного правочину позбувся єдиного житла, так як іншого житла у власності не має. Наразі він зареєстрований та проживає в спірній квартирі, утримує її, по мірі необхідності проводить ремонтні роботи та щомісячно сплачує комунальні послуги. Ним також дотримані і виконані усі батьківські обов`язки стовно сина, у тому числі аліментні зобов`язання за позовними вимогами відповідача.

В січні 2024 року зі слів сина йому стало відомо про наміри відповідачів відчужити спірну квартиру без його згоди, про що вони вже неодноразово натякали і раніше. Під час спілкування син йому повідомив про свої фінансові зобов`язання перед численними кредитними спілками, а оскільки син проживає разом зі своєю матір`ю та під її тиском в іншій сім`ї, тому від нього вони завжди все замовчували і вплинути на це він ніяк не міг. Також відомо про неодноразові приводи сина в поліцію, де він був присутнім особисто під час допитів та суттєве порушення успішності в навчальному закладі.

Вважає, що на даний час виникла висока вірогідність наміру відповідачів відчужити зазначену квартиру без згоди позивача, що тим самим порушить його майнові права та унеможливить користування нею, тому у разі невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Пунктами 1, 2, 4 частини 1 статті 150 ЦПК України установлено види забезпечення позову: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Качан Людмила Леонідівна, про визнання договору дарування недійсним, в обґрунтування якого позивач, посилаючись на статті 235,626, 638, 717, 722 ЦК України, зазначає, що спірний договір укладений ним під впливом помилки, обману, а сам договір дарування не відповідає його внутрішній волі та життєвим обставинам, що склалися, у зв`язку з чим, просив визнати договір недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник, посилаючись на те, що відповідач будучи власником квартири може розпорядитися нею та відчужити на користь інших осіб, що в свою чергу зробить неможливим виконання рішення суду. У той же час, суд дійшов до висновку, що предметом спору у цій справі є договір, а не квартира. Доводи заявника про потенційну можливість порушення його прав та неможливість виконання майбутнього рішення суду є передчасними та безпідставними.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Безпідставне застосування заходів забезпечення позову може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, у зазначений заявником спосіб, може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Качан Людмила Леонідівна, про визнання договору дарування недійсним, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 30.01.2024 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова