РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретаря судового засіданя Корпесьо В.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Управлінська компанія «Житло сервіс Рівне 1» про визнання порушенням прав як споживача та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Управлінська компанія «Житло сервіс Рівне 1» (далі відповідач) про визнання порушенням прав як споживача та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що ТОВ Управлінська компанія «Житло сервіс Рівне 1» стверджує, що він має заборгованість за надані послуги, в тому числі за прибирання прибудинкової території навколо будинку АДРЕСА_1 , проте підстави для включення цих послуг до кошторису витрат на утримання та управління багатоквартирним будинком відсутні, так як земельна ділянка під будинком АДРЕСА_1 не сформована. Позивач зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону «Про житлово-комунальні послуги» для надання послуг із прибирання прибудинкової території на земельній ділянці біля будинку АДРЕСА_1 , необхідна наявність 2 умов:

1) співвласники багатоквартирного будинку прийняли відповідне рішення на зборах;

2) із Рівненською міською радою як органом місцевого самоврядування було погоджено межі та площа прибудинкової території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , яку співвласники згодні утримувати.

Проте, ці умови відповідачем не дотримано, а тому відповідач протиправно включає до кошторису на управління будинком витрати на прибирання прибудинкової території, яка є несформованою, без згоди на це співвласників, що в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» є нечесною підприємницькою практикою, вводить споживачів в оману. Крім того в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» вважаються в будь-якому разі порушеними права споживачів, якщо ціну продукції визначено неналежним чином. Саме такі протиправні дії відповідача завдали позивачу моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього; у провокації розвитку перебігу хвороби (діабет, хронічна невиліковна хвороба, а нервово-психічні напруження є провокуючим фактором на перебіг хвороби).

Позивач зазначає, що безпідставні вимоги про стягнення коштів викликають в нього стрес, а перебування в стресовому стані погіршує його стан здоров`я, а тому виявлений і офіційно встановлений у 2022 році діагноз «цукровий діабет 2 типу», вже через рік у жовтні 2023 року прогресував до встановлення йому 3 групи інвалідності.

Таким чином, відповідач, вимагаючи кошти за прибирання прибудинкової території, яка не сформована, вводив позивача в оману, порушував його права, чим завдавав йому моральної шкоди. Завдану йому моральну шкоду він оцінює у розмірі 20 000 грн.

Рух справи.

Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 11).

Ухвалою суду від 23 лютого 2024 року витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Житло Сервіс Рівне 1» належним чином завірені копії наступних документів: документ про погодження із Рівненською міською радою як органом місцевого самоврядування меж та площі прибудинкової території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , яку співвласники згодні утримувати; договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , з усіма додатковими угодами (якщо такі укладалися) та додатками до нього, зокрема із кошторисом витрат на утримання та управління житлового будинку (а.с. 60, 61).

Додатковою ухвалою від 26 лютого 2024 року витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Житло Сервіс Рівне 1» протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про визначення управителем ТОВ «Управлінська компанія "Житло Сервіс Рівне-1" та обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладення, договоруз упарвителем, здійснення контролю за його виконанням (а.с. 62, 63).

Короткий зміст відзиву.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому вказує, що 1 грудня 2021 року між ТОВ "Управлінська компанія "Житло Сервіс Рівне 1" та уповноваженою особою укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі - "Договір").

Згідно п. 1 Договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються сплачувати управителю за послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього Договору.

Вказаним договором передбачено прибирання прибудинкової території і тому відповідач на законних підставах здійснює нарахування за надання цієї послуги.

Крім того, позивач, починаючи з 01.12.2021 не оплачує послуги з управління багатоквартирним будинком та має заборгованість перед товариством в розмірі 5 577,00 грн., хоча оплата послуг є його обов`язком. Щодо стягнення моральної шкоди, зазначає, що жодної моральної шкоди позивачу завдано не було і що відсутні будь-які докази, які підтверджують заподіяння цієї шкоди, також відсутні всі елементи передбачені для відшкодування моральної шкоди, а саме протиправна поведінка, вина, причинний зв"язок та завдання шкоди.

Короткий зміст відповіді на відзив.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому посилається на те, що до свого відзиву відповідач долучив копію договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.12.2021 року з додатками, який від імені співвласників підписаний ОСОБА_4 . Разом з цим, позивач не погоджується із такими аргументами та зазначає, що оскільки у будинку АДРЕСА_1 не створено ОСББ, то прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком здійснюється зборами співвласників у порядку, визначеному ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Вказує, що земельна ділянка під будинком АДРЕСА_1 не сформована, що підтверджується листом ГУ Держкадастру у Рівненській області від 28.11.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (у тому числі при визначенні управителя на конкурсних засадах) виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати.

Отже, для того, щоб правомірно надавати послуги із прибирання прибудинкової території на земельній ділянці біля будинку АДРЕСА_1 , необхідна наявність 2 умов:

1. ???співвласники багатоквартирного будинку прийняли відповідне рішення на зборах;

2. ???із Рівненською міською радою як органом місцевого самоврядування було погоджено межі та площа прибудинкової території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , яку співвласники згодні утримувати.

Разом з цим, у відзиві не вказано, що ці умови було відповідачем дотримано, а тому він вважає необґрунтованими аргументи ТОВ «Управлінська компанія «Житло Сервіс Рівне 1» щодо законності нарахування ним плати за прибирання прибудинкової території.

Отже, протиправні дії відповідача завдали йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього; у провокації розвитку перебігу хвороби (діабет, хронічна невиліковна хвороба, а нервово-психічні напруження є провокуючим фактором на перебіг хвороби).

Відповідач, вимагаючи кошти за прибирання прибудинкової території, яка вже сформована і належить Рівненській міській раді, а отже, утримання цієї території належить до обов`язків Рівненської міської ради, вводив його в оману, порушував його права, чим завдавав йому моральної шкоди.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В судовому засіданні представник позивача просила позов задоволити, з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив та у письмових поясненнях. Додатково вказала, що підстав для включення послуг до кошторису витрат на утримання та управління багатоквартирним будинком не було у відповідача, так як земельна ділянка під будинком АДРЕСА_1 не сформована, а питання про надання співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 згоди на прибирання та обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку та визначення меж та площі прибудинкової території, яку співвласники згодні утримувати, на порядок денний вказаних зборів не виносилося.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, з підстав, викладених у відзиві. Вказав, що ТОВ Управлінська компанія «Житло сервіс Рівне 1» надає послуги із управління багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_1 на підставі Договору від 01.12.2021 року, який передбачає прибирання прибудинкової території, а тому вважає, що на законних підставах здійснює нарахування плати за надання цієї послуги.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 1 грудня 2021 року між ТОВ "Управлінська компанія "Житло Сервіс Рівне 1" та власниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 в особі ОСОБА_5 укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі - договір) (а.с. 70, 71).

Згідно п. 1 договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються сплачувати управителю за послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього Договору (а.с. а.с. 70, 71)

З долученого відповідачем розрахунку заборгованості з о/р 1003068 вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 за послуги з управління багатоквартирним будинком за період січень 2022 червень 2023 становить 4 075,50 грн. (а.с. 77).

У листі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 28.11.2023 зазначено, що до місцевого фонду документації із землеустрою та оцінки земель на території м. Рівне документація із землеустрою щодо прибудинкової території по АДРЕСА_1 не передавалася, в Головному управлінні відсутні відомості щодо можливої розробки зазначеної документації, земельна ділянка під прибудинковою територією за вказаною адресою в Державному земельному кадастрі не сформована, її межі в натурі (на місцевості) не встановлені, правовий режим не визначений (а.с. 3).

Норми права, застосовані судом та мотиви їх застосування.

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до п. 10 договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.12.2021 року (а.с. 70 зворот), ціна послуги з управління становить 5,00 гривень на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку, якщо інша розрахункова одиниця послуги не погоджена Сторонами, та включає:

1) витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 3,96 грн. відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі кошторис витрат), що міститься у додатку 5 до цього Договору.

2) винагороду Управителю в розмірі 1,04 грн. на місяць.

Згідно з Кошторисом витрат на утримання та управління житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що є додатком 5 до договору про надання послуг з управління будинком від 01.12.2021, витрати на 1 кв.м. загальної площі квартири в місяць за прибирання прибудинкової території становить 1,22 грн, тобто майже 25% від вартості послуги.

На виконання вимог ухвали суду про витребування документів відповідач надав до суду план-схему прибудинкової території житлового будинку по АДРЕСА_2 , погоджену начальником ЖКП «Покровське» та погоджену Управлінням житлово-комунального господарства Рівненської міської ради.

Відповідно до вказаної схеми площа прибудинкової території становить 2 399 м2. (а.с. 90).

Також, відповідач долучив до справи копію рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 07.04.2015 року №65 «Про погодження розмірів площ прибудинкових територій окремо для кожного будинку та надання дозволу на їх застосування», додатком 3 до якого є «Зведена таблиця площ прибудинкових територій житлових будинків, які знаходяться на балансі ЖКП «Покровське», в якому також вказано загальну площу прибудинкової території за адресою Струтинської, 7 у розмірі 2 399 м2.

З вказаного рішення від 07.04.2015 року № 65 вбачається, що схема прибудинкової території за адресою Струтинської, 7 розроблялася ЖКП «Покровське» на виконання Постанови КМУ від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» у зв`язку з необхідністю формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлово-комунальними підприємствами, зокрема ЖКП «Покровське» (а.с. 89).

На виконання вимог ухвали суду про витребування документів відповідач також надав до суду копію протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 від 08.07.2021 року. Із змісту даного протоколу вбачається, що на порядок денний виносилися наступні питання: 1. Обрання уповноваженої особи; 2. Обрання управителя багатоквартирного будинку; 3. Затвердження переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком (періодичність виконання (надання робіт (послуг) з утримання будинку і прибудинкової території, кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території Додатки 4, 5); 4. Затвердження умов типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком; 5. Уповноважити ОСОБА_4 , квартира АДРЕСА_3 (уповноважену особу багатоквартирного будинку відповідно до протоколу зборів співвласників від 08 липня 2021 року) підписати типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та здійснювати контроль за його виконанням.

Питання про надання співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 згоди на прибирання та обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку та визначення меж та площі прибудинкової території, яку співвласники згодні утримувати, на порядок денний вказаних зборів не виносилося.

Із листа Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради вих. №ЗП-42/24-775/24 від 12.03.2024 на ім`я ОСОБА_3 вбачається, дана схема була розроблена ЖКП «Покровське» для розрахунку тарифу на утримання даного будинку та прибудинкової території, площа якої затверджена рішенням Рівненської міської ради від 10.01.2012 №21 «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо за кожним будинком» і становить 2 399 м2 (а.с. 156).

Отже, долучена відповідачем схема прибудинкової території розроблялася ЖКП «Покровське» та погоджувалася УЖКГ Рівненської міської ради з метою формування тарифу на послуги з утримання, які за вказаною адресою на той час надавалися ЖКП «Покровське».

Вказані межі та площа прибудинкової території не визначалися співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 як це передбачено ч. 3 ст. 10 Закону «Про житлово-комунальні послуги» та не погоджувалися із органом місцевого самоврядування саме як межі і площа прибудинкової території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , яку співвласники згодні утримувати.

Разом з цим, відповідно до Загальних відомостей про житловий будинок АДРЕСА_1 , що є додатком до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.12.2021, що був долучений відповідачем до його відзиву, площа прибудинкової території всього складає 2 929,0 м2 (а.с. 73).

Отже, площа прибудинкової території вказана відповідачем в Загальних відомостях про житловий будинок АДРЕСА_1 , що є додатком до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.12.2021, і площа, зазначена в наданій відповідачем схемі прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 , розробленій ЖКП «Покровське» для розрахунку тарифу на утримання даного будинку та прибудинкової території, відрізняються на 530 м2.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Частиною 4 ст. 42 Земельного кодексу України визначається, що розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

В свою чергу відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (у тому числі при визначенні управителя на конкурсних засадах) виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати.

Також згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо…

Цей абзац в частині положення щодо знаходження, за даними Державного земельного кадастру, прибудинкової території у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, вводиться в дію з 1 січня 2023 року, як передбачено Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» № 1060-IX від 03.12.2020.

Тобто, до 01 січня 2023 року законодавством, зокрема Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» що регулює відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, взагалі не передбачалося можливості надання послуг із утримання прибудинкової території до моменту її формування в порядку, визначеному Земельним кодексом України, тобто визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Між тим, відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 28.11.2023 станом на листопад 2023 року земельна ділянка під будинком АДРЕСА_1 не сформована.

Згідно з Кошторисом витрат на утримання та управління житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що є додатком 5 до договору про надання послуг з управління будинком від 01.12.2021, витрати на 1 кв.м. загальної площі квартири в місяць за прибирання прибудинкової території становлять 1,22 грн, тобто майже 25% від вартості послуги.

Зважаючи на все вище викладене, план-схема прибудинкової території житлового будинку по АДРЕСА_2 , що була розроблена ЖКП «Покровське» для розрахунку тарифу на утримання даного будинку та прибудинкової території, не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження тих обставин, що відповідач правомірно включає вартість послуг із прибирання прибудинкової території на земельній ділянці біля будинку АДРЕСА_1 до витрат на утримання будинку, оскільки вона не відповідає наступним умовам:

1) співвласники багатоквартирного будинку не прийняли відповідне рішення на зборах та не затверджували визначені цією схемою межі прибудинкової території;

2) тільки після прийняття відповідного рішення загальними зборами ці межі підлягали погодженню із органом місцевого самоврядування.

Крім того, у схемі наданій відповідачем та додатках до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.12.2021 відрізняється площа прибудинкової території, що свідчить про те, що відповідач не опирався навіть на цю схему, адже ці площі відрізняються, при чому відповідач декларує надання своїх послуг на площі на 530 м2 більшій, ніж була погоджена УЖКГ Рівненської міської ради ЖКП «Покровське» з метою формування тарифу на послуги з утримання.

Відповідно до ст. 1 п. 14 Закону України "Про захист прав споживача" нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється.

Згідно з п. 2. ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агрессивною.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг.

Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним.

Згідно з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо ціну продукції визначено неналежним чином.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Таким чином, позивач довів належними та допустимими доказами, а відповідач не спростував, що надання послуг ТОВ «Житло сервіс Рівне 1» по прибиранню прибудинкової території по АДРЕСА_1 є такими, що вводять в оману споживача та є порушенням прав споживача, оскільки ТОВ «Житло сервіс Рівне 1» не було дотримано вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" щодо прийняття відповідного рішення співвласниками багатоквартирного будинку на зборах та затвердження меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати і які б підлягали погодженню із органом місцевого самоврядування.

Між тим, порядок визначення способу захисту, який суд може застосувати здійснюючи правосуддя встановлений в ст. 5 ЦПК України.

При визначенні способу захисту у відповідності до вказаної норми слід враховувати положення, ч.1 ст. 13 п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до яких спосіб захисту, який може застосувати суд при вирішенні справи, обирає позивач. А отже - суд позбавлений можливості на власний розсуд обирати і захищати права позивача у спосіб, який останній не просить застосувати.

За загальним правилом (ч.1. ст. 5 ЦПК України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачений нормою матеріального права або договором.

Зазначене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи і інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачений нормою матеріального права або договором.

При цьому позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може скористатись можливістю вибору між декількома способами захисту (передбаченими законом або договором), якщо це на заборонено законом.

Якщо ж законом або договором не передбачено ефективного способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону (ч.2 ст. 5 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав ОСОБА_3 є задоволення позовних вимог шляхом визнання підприємницької практики щодо надання послуг по прибиранню прибудинкової території по АДРЕСА_1 такою, що вводить в оману та є порушенням прав споживача та визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю Управлінська компанія «Житло сервіс Рівне 1» такими, що порушують права ОСОБА_3 як споживача щодо неналежного визначення ціни послуг, оскільки задоволення таких вимог у такий спосіб відновлює порушені права позивача та встановлює між сторонами правову визначеність.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд вказує на таке.

Позивач зазначає, що відповідач протиправно включає до кошторису на управління будинком витрати на прибирання прибудинкової території, яка є несформованою, без згоди на це співвласників, що в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» є нечесною підприємницькою практикою, вводить споживачів в оману, крім того в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» вважаються в будь-якому разі порушеними права споживачів, якщо ціну продукції визначено неналежним чином. Саме такі протиправні дії відповідача завдали позивачеві моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього; у провокації розвитку перебігу хвороби (діабет, хронічна невиліковна хвороба, а нервово-психічні напруження є провокуючим фактором на перебіг хвороби). Відповідач, вимагаючи кошти за прибирання прибудинкової території, яка не сформована, вводив позивача в оману, порушував його права, чим завдавав позивачу моральної шкоди.

У 2022 році ОСОБА_3 встановлено діагноз цукровий діабет 2 типу, йому встановлено фізичні обмеження до працевлаштування, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №287015.

З довідки до акту медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 287015 вбачається, що 27 жовтня 2023 року ОСОБА_3 встановлена 3 група інвалідності, що свідчить про погіршення стану його здоров`я.

Вимоги про стягнення коштів відповідачем викликають в позивача стрес, а перебування в стресовому стані погіршує його стан здоров`я, а тому виявлений і офіційно встановлений у 2022 році діагноз «цукровий діабет 2 типу», вже через рік у жовтні 2023 року прогресував до встановлення 3 групи інвалідності, що свідчить про причинний зв`язок між протиправною дією відповідача та негативними наслідками, які відобразилися на здоров"ї відповідача.

Судом враховано, що в результаті нечесної підприємницької практики відповідача ОСОБА_3 змушений доводити у суді протиправність його дій, звертатися до державних органів із запитами і сподіватися, що не дозволить відповідачу продовжувати дії у непередбачений законом спосіб.

Отже, все це вплинуло на звичний спосіб життя позивача, займає у нього багато часу, викликає стрес і приносить йому чимало клопотів.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Статтею 1-1 Закон України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

В даному випадку відповідач як управитель надає співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, тобто на такі правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Пункт 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

За змістом частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

З огляду на викладене, слід зазначити, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

З наведеного вбачається, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц та в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 755/3509/18.

Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює у 20 000,00 гривень.

При цьому, суд враховує, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного страждання. Діюче законодавство не містить визначення способів обчислення її розміру. Зважаючи на це будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

За таких обставин з урахуванням характеру неправомірних дій відповідача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд визначає відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 1000 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

Відшкодування моральної шкоди в даному розмірі на думку суду буде адекватним і співмірним із спричиненою позивачу моральною шкодою, відповідає глибині та тривалості його моральних страждань та відповідатиме принципам розумності і справедливості і не матиме наслідком збагачення позивача за рахунок відповідача.

Сам факт часткового задоволення позову в цій частині позовних вимог є елементом сатисфакції позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Управлінська компанія «Житло сервіс Рівне 1» про визнання порушенням прав як споживача та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати підприємницьку практику щодо надання послуг по прибиранню прибудинкової території по АДРЕСА_1 такою, що вводить в оману та є порушенням прав споживача.

Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю Управлінська компанія «Житло сервіс Рівне 1» такими, що порушують права ОСОБА_3 як споживача щодо неналежного визначення ціни послуги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Управлінська компанія «Житло сервіс Рівне 1» на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ТОВ Управлінська компанія «Житло сервіс Рівне 1», , адреса: м. Рівне, вул. Віденська, 40А.

Повний текст рішення складено 12 квітня 2024 року

Суддя Н.Г. Кучина