612/298/24, 2/612/124/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року смт Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Масло С.П.

за участю секретаря судового засідання Чміль Т.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Близнюки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Близнюківського районного суду Харківської області знаходиться дана цивільна справа.

Представником відповідача ОСОБА_3 було подано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вказана справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Позивач ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області в підготовче судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0178049 ОСОБА_2 належить право на земельну частку пай розміром 11,65 в умовних кадастрових га в колишніх землях колективної власності КСП «Победа».

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.10.2020, ОСОБА_1 належить право на земельну частку пай розміром 3,15 в умовних кадастрових га колишніх землях колективної власності КСП «Победа».

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Паювання сільськогосподарських земель здійснювалось у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України "Про організацію робіт і методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)" та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)".

Зміст цих нормативних актів свідчить по те, що після паювання земель сільськогосподарського підприємства або сільськогосподарської організації у його членів виникає майнове право на виділення своєї частки в натурі (на місцевості).

Отже, зазначені норми матеріального права з самого початку визначали право громадянина на пай як право власності і майнове право.

Така правова оцінка права у подальшому підтверджена Законом № 899-IV, за загальним змістом якого право осіб, що мають право на пай, визначається як право власності на земельну частку (пай).

Відтак право на земельну частку (пай), у тому числі отримане у порядку спадкування, є окремим об`єктом земельних відносин, а правовідносини щодо права власності на нього та перетворення права на земельну частку (пай) у право власності на земельну ділянку як річ є цивільними правовідносинами щодо зміни прав та обов`язків власника таких прав.

За таких обставин спори, що виникають з приводу наявного права на земельну частку (пай) та його перетворення у право власності на земельну ділянку, є спорами щодо цивільних прав та обов`язків і мають розглядатися судами цивільної юрисдикції.

Саме факт перетворення наявного майнового права у право власності на земельну ділянку як річ відрізняє юрисдикцію цих спорів від спорів щодо отримання дозволу та/або на отримання земельної ділянки вперше за рахунок земель державної або комунальної власності.

Не впливає також на юрисдикцію спору щодо земельної частки (паю) наявність спору із суб`єктом владних повноважень, оскільки реальний або уявний з боку позивача факт порушення суб`єктом владних повноважень його прав на земельну частку (пай) або його права на отримання замість майнового права на частку іншого права - права власності на річ, не перетворює ці правовідносини у публічно-правові.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить право власності на земельну частку (пай), вказана обставина виключає можливість ідентифікувати цю справу, як адміністративний спір.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 255, 258-260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Суддя С.П. Масло