"18" березня 2024 р.
справа №642/624/24
провадження №2/642/540/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2024 року м.Харків
Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Ольховського Є.Б.
з участю секретаря судового засідання Прийма Ф.О.
розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1520 грн. що на час розгляду справи відповідає 50 % прожиткового мінімуму на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , та в подальшому не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Також просить стягнути з відповідача аліменти за минулий час за період з 14.09.21 по 31.01.24 включно у розмірі 39 305 грн., посилаючись на те, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів від відповідача, але відповідач ухиляється від їх сплати.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.02.2024 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
Позивачка прохала розглядати справу у порядку спрощеного, у разі необхідності, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач про існування справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали, копії позову разом з додатками, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про вручення документів матері ОСОБА_4 23.02.24. Відзив на позов не подав.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає, при відсутності заперечень зі сторони позивача, у відсутність відзиву на позов, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правові відносини:
ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 з 01.03.2008 р., який було розірвано рішенням Ленінського райсуду м. Харкова від 24.09.2012 р.
У шлюбі народилась дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).
Дитина мешкає разом з позивачкою.
Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошової сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
У відповідності до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 окрім доньки ОСОБА_3 має на утриманні ще двох малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ), які були народжені у зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_7 .
Судом також вірогідно встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров`я, інших зобов`язань фінансового характеру за виконавчими листами не несе та змозі сплачувати аліменти.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи вищезазначене, з урахуванням вимог розумності та справедливості, надані докази, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1520 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до повноліття дитини.
Відповідно до ч. 2ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Постановою КЦС ВС від 18.05.2020 року (справа № 215/5867/17) сформовано правову позицію, про те, що частиною другою статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини як вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині.
Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.
Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, що підтверджується:
- ухвалою Ленінського райсуду м. Харкова від 16.09.21 року про відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Департамент служб у справах дітей ХМР про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов ухвалою суду від 13.10.21 залишено без розгляду;
- судовим наказом Ленінського районного суду м. Харкова від 06.06.2023 р., про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , який в подальшому ОСОБА_2 переглянутий за нововиявленим обставинами та скасований.
Згідно особистого розрахунку позивачки, який суд бере до уваги, та який не спростований відповідачем, сума аліментів за минулий час за період з 14.09.21 по 31.01.24 складає 39 305 грн.
Враховуючи вищезазначене, з урахуванням вимог розумності та справедливості, надані докази, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 аліменти за минулий час у розмірі 39 305 грн.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі ЗУ «Про судовий збір», відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за дві вимоги майнового характеру у розмірі 2 422,40 грн (1211,20 грн. + 1211,20 грн.) судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 264-265, 268, 274, 275, 277, 279,280 ЦПК України, ст. ст. 180, 182,184, 191 СК України, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і.п.н. НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.п.н. НОМЕР_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1520 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 09.02.24 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і.п.н. НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.п.н. НОМЕР_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти за минулий час з 14.09.2021 по 31.01.2024 в розмірі 39 305 (тридцять дев`ять тисяч триста п`ять) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і.п.н. НОМЕР_4 на користь держави судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Є.Б. Ольховський