УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Камбул М.О., при секретарі судового засідання Савельєвої Л.А., розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», на дії головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Гнаткової О.Г,-

ВСТАНОВИВ:

14.12.2023 представник КМТМ «Криворіжтепломережа», ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із скаргою на дії головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гнаткової О.Г., в якій просить визнати дії головного державного виконавця неправомірними, зобов`язати скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 18.08.2023, зобов`язати прийняти виконавчий лист по справі №215/559/20.

В обґрунтування скарги вказує, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2020 по справі № 215/559/20 було задоволено позов КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, стягнуто з відповідача заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 44866,04 грн., а також стягнуто судовий збір в розмірі 2102 грн.

На підставі даного рішення, 24.02.2023 було видано виконавчі листи, які були пред`явлені до Покровського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУМЮ (м. Одеса), та 30.11.2023 скаржником було отримано повідомлення від 18.08.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі дати народження боржника, а тому відсутня технічна можливість винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Виходячи з чого, представник скаржника вважає, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, а тому дії головного державного виконавця є неправомірними та такими, що порушують інтереси стягувача .

Представник скаржника Жданюк Т.С. в судове засідання не з`явилася, про дату, час час і місце розгляду скарги повідомлена належним чином.

Представник Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляд справи повідомлений належним чином.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, що передбачено ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлова Д.О., від 15.12.2023 справу за скаргою КПТМ «Криворіжтепломережа», на дії головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Гнаткової О.Г., передано за підсудністю до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2024 цивільну справу №212/10398/23 було розподілено для розгляду судді Камбул М.О.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2024 прийнято до розгляду скаргу та призначено на 11-00 год. 21.02.2024.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скаргу слід задовольнити частково.

Згідно ст.129 Конституції України передбачено обов`язковість судового рішення.

Статтею 6 § 1 Конвенції передбачається, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, стаття 6 розповсюджує свою дію і на стадію виконання судового рішення. Право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції. ("Іммобільяре Саффі" проти Італії", 22774/93, 28.07.1999, § 63; рішення Горнсбі проти Греції від 19.03.1997, § 40.).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 215/559/20 від 13.05.2020 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, стягнуто з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 44866,04 грн., яка виникла у період з 01.11.2009 по 01.11.2019 (а.с. 4).

Головним державним виконавцем Покровського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУМЮ (м. Одеса), Гнатковою О.Г 18.08.2023, керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, а саме виконавчого листа по справі № 215/559/20 від 13.05.2020, так як виконавчий документ не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а саме відсутня дата народження боржника та РНОКПП, що є обов`язковою вимогою до виконавчого документа та без яких не формується виконавча дія «відкриття виконавчого провадження» (а.с. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ), у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Так, судом встановлено, що стягувачу, КПТМ «Криворіжтепломережа», повідомленням від 18.08.2023 було повернуто без прийняття до виконання виконавчий лист по справі № 215/559/20 від 13.05.2020, у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі дати народження боржника та РНОКПП.

Пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Поряд з цим, частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому слід зазначити, що відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника та ідентифікаційного номеру не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 749/1181/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16, від 19 вересня 2019 року у справі № 469/1357/16-ц (провадження № 61-35493св18), від 14 грудня 2022 року по справі № 504/3238/16-ц.

Відсутність у виконавчих листах реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника і його дати народження не є безумовною підставою для повернення виконавчих документів, а дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку із відсутністю у них вищевказаних реквізитів, порушують права стягувача та є такими, що не відповідають вимогам закону.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у справі 686/3941/19.

Як вказано в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.05.2023 по справі № 216/377/20 (провадження № 61-6452ск23), до облікової картки фізичної особи-платника податків вноситься, серед іншої, така інформація: прізвище, ім`я, дата та місце народження, місце проживання, серія, номер свідоцтва про народження та паспорта, ким і коли виданий (за змістом статті 70.2 Податкового кодексу України). А тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, при наявності даних щодо її прізвища, імені та адреси місця проживання не породжує обґрунтованих сумнівів щодо ідентифікації особи боржника з метою примусового виконання судового рішення, і тому сама по собі не може бути підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа без прийняття до виконання. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження наділений повноваженнями самостійно отримати вказану інформацію з метою ідентифікації особи боржника та захисту інтересів стягувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання відсутні, тому дії головного державного виконавця є неправомірними, та скарга в цій частині підлягає задоволенню.

При цьому слід зазначити, що відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07лютого 2014 року за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37-38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону «Про виконавче провадження»).

Стосовно вимог представника скаржника про скасування повідомлення головного державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 18.08.2023 року та зобов`язання прийняти виконавчий лист до виконання, слід зазначити, що скасовувати постанову або інший процесуальний документ, винесений у виконавчому провадженні, наділений лише начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, тому зазначені вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.12, 259, 260, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», на дії головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Гнаткової О.Г. задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Гнаткової О.Г. щодо повернення виконавчого листа від 13.05.2020 року у справі №215/559/20 без прийняття до виконання неправомірними.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвалу складено та підписано суддею 21 лютого 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя: