ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/141/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2024 р. м. Київ

Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря судового засідання Скобіоли О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва, надійшла позовна заява ОСОБА_1 , до ТОВ "Платінум Фіненс", треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О., про визнання виконавчого напису нотаріусу такми, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою, від позивача надійшла заява про забезпечення позову в якій остання просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 236720 виданого 25.06.2021 року, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості у розмірі 24567,80 грн., за кредитним договором № 500130931, та заборонити здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису № 236720, вчиненого 25.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

Суд дослідивши матеріали заяви приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Як роз`яснено у п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза не виконання та утруднення можливого рішення про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом з метою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на предмет позовних вимог, та на той факт, що у разі задоволення судом позову може відбутись безпідставне стягнення коштів, що може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису.

У задоволенні заяви в частині заборони здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису № 236720, вчиненого 25.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., оскільки вказана заявлена вимога є передчасною та матеріали справи не містять належних обґрунтувань та доказів, які б підтверджували, про те що невжиття заходів забезпечення позову саме у зазначений спосіб унеможливить або істотно ускладнить виконання можливого рішення суду в подальшому.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 236720 виданого 25.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остпенко Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості у розмірі 24567,80 грн., за кредитним договором № 500130931 від 13.06.2008 року.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс», , адреса: м. Київ, вул. Лариси Руденко, буд. 6-А, оф.525.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.В. Кулик