Провадження №2-о/447/43/24
Справа №447/212/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

25.01.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Миколаїв Львівської області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

заявник ОСОБА_1 ,

представник заявника ОСОБА_3 ,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

Процесуальні дії у справі.

24.01.2024 представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Крушельницька У.О. подала до суду заяву, у якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 до шести місяців, яким визначити тимчасове обмеження її прав, а саме заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що заявниця проживає разом із заінтересованою особою за вищевказаною адресою. Житловий будинок за вказаною адресою належить їй на праві власності. В даному будинку зареєстровані: вона, її син ОСОБА_4 , внучка ОСОБА_5 , неповнолітня правнучка ОСОБА_6 та неповнолітній внук ОСОБА_7 . Також у будинку не зареєстрована, але фактично проживає її невістка (заінтересована особа) ОСОБА_2 та 89-річна ОСОБА_8 , бабуся чоловіка ОСОБА_5 , який загинув на війні. З усіма членами сім`ї у неї склалися нормальні, добрі та теплі стосунки, окрім заінтересованої особи - ОСОБА_2 , яка зловживає алкоголем. Перебуваючи в стані сп`яніння вона ображає заявницю нецензурними словами, погрожує їй, внаслідок чого вона неодноразово викликала працівників поліції. Останній заборонний припис відносно ОСОБА_2 був виданий працівниками поліції 10.01.2024 серія АА №339324, який зобов`язував кривдницю залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи. Такий припис був винесений строком на 10 діб з 20:30 год. 10.01.2024 по 20:30 год. 20.01.2024. Таким чином, вона вважає, що є особою, яка зазнала домашнього насильства, а тому дієвим та ефективним способом захисту від повторного вчинення в майбутньому домашнього насильства щодо неї вважає застосування обмежувального припису у вигляді заборони перебувати у місці спільного проживання.

Ухвалою суду від 24.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження.

У судовому засіданні заявниця та її представник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити з підстав викладених в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечила, вказавши що з 10.01.2024 по 20.01.2024 перебувала на лікуванні у Миколаївській міській лікарні. Іншого житлового приміщення для проживання у неї немає. В житловому будинку вона проживає разом з чоловіком та дітьми. Її свекруха ОСОБА_1 першою створює конфліктні ситуації в сім`ї.

Суд встановив.

У матеріалах справи міститься копія витягу з Державного реєстру речових прав, згідно якого житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 ; витяги з реєстру Миколаївської територіальної громади, згідно яких ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , копія довідки Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області №103/01-04 від 23.01.2024, згідно якої за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 серії АА № 339324 від 10.01.2024.

Разом із цим, заявником та її представником до матеріалів заяви та у ході розгляду справи не долучено належним чином завірених копій постанов про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та/або ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд враховує, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінює ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно позиції ВС у справі №756/3859/19, провадження №61-11564св19, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов висновку, що сам факт звернення ОСОБА_1 у поліцію із заявою про вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_2 не свідчить про його вчинення, оскільки суду не надано жодних документів про притягнення заінтересованої особи до відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо неї.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису представник заявника зазначає про захист ОСОБА_1 від насильства з боку невістки ОСОБА_2 у майбутньому, однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 вчинялося домашнє насильство відносно неї. Заінтересована особа в судовому засіданні зазначала, що останній конфлікт між нею та свекрухою відбувся 10.01.2024 і вказаного дня відносно неї було винесено заборонений припис. З 10.01.2024 по 20.01.2024 вона була відсутня за місцем свого проживання, так як перебувала на лікуванні в Миколаївській міській лікарну. Після цього жодних конфліктів між ними не виникало. Іншого житлового приміщення у неї немає. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, на підставі яких, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, заявником не надано.

Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши викладені у заяві про видачу обмежувального припису обставини, а також надані представником заявника для підтвердження заяви докази, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих та доведених підстав для застосування відносно ОСОБА_2 обмежувального припису.

На підставі ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомо.

Повний текст рішення складено 25.01.2024.

Суддя Головатий А. П.