ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/766/24 Справа № 207/729/22 Суддя у 1-й інстанції - Подобєд О. К. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді : Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Куценко В.А. на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеною позовною заявою. В обґрунтування уточнених позовних вимог посилалася на те, що матеріалами кримінального провадження по справі №207/3062/20, яке знаходилось в провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська було встановлено, що 28.08.2020 року близько 20 годин 35 хвилин, особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку АДРЕСА_1 , взяв мисливську гладкоствольну рушницю, яка належала його дядькові ОСОБА_3 , та здійснив постріл у голову ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній помер. Дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, а саме вбивство, вчинене через необережність. Відповідно до ст. 501 КПК України, суд першої інстанції з`ясував, що дійсно мало місце суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, яке вчинено ОСОБА_1 і до якого слід застосувати примусові заходи виховного характеру, оскільки на момент скоєння суспільно-небезпечного діяння 28.08.2020 року йому виповнилося 15 років, тобто відповідно до ст. 22 КК України, останній не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність (за ч.1 ст. 119 КК України кримінальна відповідальність наступає з 16 років). Суд першої інстанції врахував думку прокурора та застосував до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд його батьків: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 до досягнення ним повноліття.

Після трагедії, яка сталася 28.08.2020 року, стан її здоров`я критично погіршився, в зв`язку з чим вона була змушена звернутися за допомогою до лікарів, а саме терапевта, психолога, ендокринолога, та іншим, які по теперішній час лікують її, спостерігають за станом її здоров`я, призначають необхідні процедури та ліки. Так, внаслідок вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, яке призвело до смерті її сина, їй завдана матеріальна та моральна шкода. Кримінальним провадженням вона визнана потерпілою та цивільним позивачем. Однак, заявлений нею цивільний позов в кримінальному провадженні було залишено без розгляду, в зв`язку з чим виникла необхідність звернутись до суду в порядку цивільного судочинства. Вважає, що оскільки обвинувачений, на її думку, уникнув покарання за скоєний злочин, його необхідно покарати у матеріальний спосіб, а саме грошовими виплатами у якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Просила стягнути на її користь матеріальну шкоду в розмірір 17200 грн,моральну шкоду розмірір 500 000 грн., витрати на правову допомогу та проведення експертиз.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 20030,90 грн., яка складається з: 17200 гривень 00 копійок матеріальних витрат, понесених на виготовлення та установку пам`ятника та 2830,90грн. витрат на лікування.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 350000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 10400 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн..

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди в сумі 350 000 грн. та ухвалити нове про стягнення моральної шкоди в сумі 100 000 грн. Відповідач не заперечує проти того,що позивачеві смертю сина спричинена моральна шкода.Однак мав місце необережний злочин, тому рішення про стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 350 000 грн. неможна визнати таким, що повною мірою відповідає принципам розумності,виваженості та справедливості.Відповідач навчається у навчальному закладі та не має джерела постійного доходу. З ОСОБА_3 уже стягнуто моральну шкоду на користь позивачки, спричинену їй смертю неповнолітнього сина в сумі150 000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обгрунтоване.Судом першої інстанції правильно встановлено, що дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, а саме, вбивство,вчинене через необережність. Смертю сина позивачці спричинена моральна шкода. Розмір моральної шкоди правильно визначено з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань.

В судове засідання,проведене в режимі відео конференції, з`явилися представник ОСОБА_1 адвокат Куценко В.А., ОСОБА_2 та її представник адвокат Осипенко А.В.. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції втсанволено, що ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.01.2023 року по справі №207/3062/20 було встановлено, що 28.08.2020 року близько 20 годин 35 хвилин, особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за дорученням своєї матері ОСОБА_5 , разом зі своїми товаришами, неповнолітніми: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов до будинку АДРЕСА_1 , де мешкає його дядько ОСОБА_3 та маючи вільний доступ до зброї, ОСОБА_1 взяв мисливську гладкоствольну рушницю 12/76 калібру моделі «KHAN MATRIX» № НОМЕР_1 , в якій знаходилося 2 патрони до неї, та перебував разом з товаришами в вітальній кімнаті, в приміщенні вищезазначеного будинку. Під час демонстрації вказаної мисливської рушниці неповнолітній ОСОБА_1 , не маючи навиків поводження зі зброєю, не передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, з необережності не прицільно здійснив постріл з вказаної рушниці та попав у голову ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час лежав у вітальній кімнаті будинку на дивані, внаслідок чого

останній помер. Згідно з висновком судово-медичного експерта № 1009-Е від 29.09.2020 року смерть ОСОБА_11 перебуває в прямому причинному зв`язку з вогнепальним одиночним сліпим дробовим пораненням голови з ушкодженням головного мозку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_4 є вогнепальне одиночне сліпе дробове поранення голови з багато уламковим переломом кісток склепіння, основи черепу, кісток обличчя, ушкодженням головного мозку, що призвело до порушення анатомічної цілісності голови не сумісне з життям. Вогнепальне одиночне сліпе дробове поранення голови з ушкодженням головного мозку - відноситься до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть.

Дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, а саме вбивство, вчинене через необережність. Відповідно до ст. 501 КПК України, суд першої інстанції з`ясував, що дійсно мало місце суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, яке вчинено ОСОБА_1 і до якого слід застосувати примусові заходи виховного характеру, оскільки на момент скоєння суспільно-небезпечного діяння 28.08.2020 року йому виповнилося 15 років, тобто відповідно до ст. 22 КК України, останній не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність.

Цивільний позов ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні було залишено без розгляду.

У зв`язку зі смертю сина ОСОБА_4 , позивачці спричинені матеріальні збитки, які підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією замовлення на копку могили №628 від 31.08.2020 року, заявкою на послуги по підготовці тіла до поховання від 29.08.2020 року, копією товарного чеку від 29.08.2020 року, копією договору №03/22 від 25.01.2022 року про надання послуг по виготовленню та монтажу пам`ятника, копією рахунку № НОМЕР_2 від 31.01.2022 року, а також іншими доказами.

Підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути в тому числі :заподіяння каліцтва, іншого ушкодження здоров`я або смерті особи (ст.1168 ЦК України) тощо.

Моральна шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.01.2023 року по справі №207/3062/20 було встановлено, що дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, а саме вбивство, вчинене через необережність, і до якого застосовано примусові заходи виховного характеру, оскільки на момент скоєння суспільно-небезпечного діяння 28.08.2020 року йому виповнилося 15 років, тобто відповідно до ст. 22 КК України, останній не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність.

Частиною другою п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; вини останнього в її заподіянні.

Вищевказані складові є необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те ,що винними діями ОСОБА_1 , а саме скоєнням кримінального правопорушення, в результаті якого наступила смерть неповнолітнього сина позивача, ОСОБА_2 спричинена моральна шкода.Тобто наявні всі складові для цивільно-правової відповідальності відповідача.

Нормативно не встановлено мінімальний і максимальний розміри відшкодування моральної шкоди та методику його визначення. В той же час, при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Розмір відшкодування моральної шкоди одразу оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві смертю неповнолітнього сина, суд першої інстанції правильно врахував характер правопорушення-тяжкий злочин, правопорушення було спрямоване на життя та здоров`я дитини позивача, глибину душевних страждань позивача, яка визначається в залежності від характеру шкоди, яка йому завдана; необережну вину відповідача, який завдав моральної шкоди, що є підставою для відшкодування; інші обставини, що мають істотне значення -тривалість страждань, істотність вимушених змін у способі життя потерпілого, не можливість усунення негативних наслідків, які виникли в результаті посягання на життя особи. Зазначений висновок узгоджується з положеннями ст.23 ЦК України.

Врахувавши поведінку завдавача шкоди,який досяг повноліття, суд першої інстанції зменшив розмір,визначений позивачем в позовній заяві.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, завданої матері унаслідок учинення необережного вбивства дитини, суд першої інстанції обгрунтовно враховував глибину і тривалість моральних страждань, характер дій винної особи (скоєння необережного вбивства), а також те, що позивач зазнала моральних страждань, пов`язаних з необхідністю докладати зусилля для виявлення та законного покарання особи, винної в смерті її дитини. За таких обставин відшкодування моральної шкоди в розмірі 350 000 грн. матері відповідає вимогам розумності та справедливості й не може вважатися явно завищеним чи надмірним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Законнісь рішення суду першої інстанції в неоскаржуваній частині не перевірялася.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Куценко В.А. залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: