ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1474/24 Справа № 189/2440/23 Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К. С. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування додаткових витрат на лікування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування додаткових витрат на лікування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.07.2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (справа № 189/1419/13-к), а позивача визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Вказаним вироком встановлено, що 11.08.2012 року близько 01:00 години ОСОБА_2 умисно, наніс позивачеві декілька ударів руками по різних частинах тіла, заподіявши садна на лівому передпліччі, лівому колінному суглобі. При цьому, невстановленим слідством твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, незначних розмірів, утримуючи його в руці і усвідомлюючи можливість спричинення позивачеві тяжких тілесних ушкоджень і бажаючи настання тяжких наслідків, умисно наніс у життєво важливі органи (голову), а саме в ліву тім`яну частину голови не менше двох ударів, в наслідок чого ОСОБА_1 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3 ступеню, забитих ран голови лівої тім`яної ділянки, втисненого перелому лівої тім`яної кістки, внутрішньочерепної гематоми, які згідно висновку експерта №232-2012р. «Е» від 05.11.2012 року у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. За висновком експерта № 232-2012р. «Е» від 05.11.2012 року, завдані ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3 ступеню, забитих ран голови лівої тім`яної ділянки втисненого перелому лівої тім`яної кістки, внутрішньочерепної гематоми, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та утворились від дії тупого твердого предмету (предмети) або при ударі об такий (такі).

Висновком експерта № 13 від 01.02.2013 року ОСОБА_1 завдані тілесні ушкодження: проникаюча черепно-мозкова травма, дві окремо розташовані забиті рани, уламковий втиснутий в порожнину черепу перелом лівої тім`яної кістки з двома дефектами кісткової тканини, відповідно яким маються ушкодження твердої мозкової оболонки, два вогнища забою речовини головного мозку, мають місце ускладення перенесеної черепно-мозкової травми у вигляді післятравматичних, рубцово-кистозно-атрофічних змін в правій лобній та лівій лобно-тім`яній частках, епідуральної (над твердою мозковою оболонкою) гігроми в лівій лобно-тім`яно-скронеій області, когнітивних розладів, правобічного геміпарезу, сенсорно-моторної афазії, енцефалопатії. Садна лівого передпліччя, лівого колінного суглобу.

Відповідно епікризу з історії хвороби № 663/2017 по направленню обласної консультативної поліклініки на стаціонарне лікування в КУ ДОКПБ в 37 відділення з 23.01.2017 року по 03.03.2017 року, ОСОБА_1 проведено операцію та встановлено діагноз: симптоматична посттравматична епілепсія з частими складними парціальними та вторинно генералізованими припадками. Т 90.5 наслідки тяжкої черепно-мозкової травми, забою-здавлювання головного мозку 3 ст., вдавленого перелому тім`яної кістки зліва, внутрішньої мозкової гематоми в лівій гемісфері. Працездатність: інвалід ІІ групи.

За період 2016-2021 роки та з 25.09.2021 року по 19.04.2023 року ним витрачено на лікування 62834,72 грн.

Враховуючи зазначене, просив суд відшкодувати додаткові витрати на лікування за період 2016-2021 роки та за період з 25.09.2021 року по 19.04.2023 року в розмірі 62834,72 грн.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування додаткових витрат на лікування за період 2016-2021 роки та за період з 25.09.2021 року по 19.04.2023 року задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування додаткових витрат на лікування за період з 25.09.2021 року по 19.04.2023 року 19540,62 грн. (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок гривень 62 коп).

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на корить держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з апеляційними скаргами.

ОСОБА_1 , посилаючись на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів, просить рішення суду скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 , посилаючись на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.07.2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (справа № 189/1419/13-к), а позивача визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Вказаним вироком встановлено, що 11.08.2012 року близько 01:00 години ОСОБА_2 умисно, наніс позивачеві декілька ударів руками по різних частинах тіла, заподіявши садна на лівому передпліччі, лівому колінному суглобі. При цьому, невстановленим слідством твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, незначних розмірів, утримуючи його в руці і усвідомлюючи можливість спричинення позивачеві тяжких тілесних ушкоджень і бажаючи настання тяжких наслідків, умисно наніс у життєво важливі органи (голову), а саме в ліву тім`яну частину голови не менше двох ударів, в наслідок чого ОСОБА_1 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3 ступеню, забитих ран голови лівої тім`яної ділянки, втисненого перелому лівої тім`яної кістки, внутрішньочерепної гематоми, які згідно висновку експерта №232-2012р. «Е» від 05.11.2012 року у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. За висновком експерта № 232-2012р. «Е» від 05.11.2012 року, завдані ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3 ступеню, забитих ран голови лівої тім`яної ділянки втисненого перелому лівої тім`яної кістки, внутрішньочерепної гематоми, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та утворились від дії тупого твердого предмету (предмети) або при ударі об такий (такі).

Висновком експерта № 13 від 01.02.2013 року ОСОБА_1 завдані тілесні ушкодження: проникаюча черепно-мозкова травма, дві окремо розташовані забиті рани, уламковий втиснутий в порожнину черепу перелом лівої тім`яної кістки з двома дефектами кісткової тканини, відповідно яким маються ушкодження твердої мозкової оболонки, два вогнища забою речовини головного мозку, мають місце ускладення перенесеної черепно-мозкової травми у вигляді післятравматичних, рубцово-кистозно-атрофічних змін в правій лобній та лівій лобно-тім`яній частках, епідуральної (над твердою мозковою оболонкою) гігроми в лівій лобно-тім`яно-скронеій області, когнітивних розладів, правобічного геміпарезу, сенсорно-моторної афазії, енцефалопатії. Садна лівого передпліччя, лівого колінного суглобу.

Відповідно копії епікризу з історії хвороби № 663/2017 по направленню обласної консультативної поліклініки на стаціонарне лікування в КУ ДОКПБ в 37 відділення з 23.01.2017 року по 03.03.2017 року, ОСОБА_1 проведено операцію та встановлено діагноз: симптоматична посттравматична епілепсія з частими складними парціальними та вторинно генералізованими припадками. Т 90.5 наслідки тяжкої черепно-мозкової травми, забою-здавлювання головного мозку 3 ст., вдавленого перелому тім`яної кістки зліва, внутрішньої мозкової гематоми в лівій гемісфері. Працездатність: інвалід ІІ групи. Згідно цього ж епікризу, ОСОБА_1 рекомендовано, зокрема: постійний та регулярний прийом левіцитама 1000 мг. 2 рази на добу та ламотрина 50 мг. 2 рази на добу.

Згідно копій чеків на придбання ліків, ОСОБА_1 придбав за період 25.09.2021 року по 19.04.2023 року наступні призначені в зв`язку з отриманою травмою ліки: Ламотрин: 22.03.2023 року 255,60 грн.19.04.2023 року 259,80 грн. 19.01.2023 року 256,75 грн. 15.09.2022 року 273,00 грн. 15.08.2022 року 1064,00 грн. 14.10.2022 року 170,30 грн. 20.10.2021 року 85,60 грн. 29.09.2021 року 90,14 грн. 17.10.2021 року 171,50 грн. 19.12.2022 року 81,20 грн. 03.12.2022 року 81,20 грн. 17.10.2021 року - 171,50 грн. 15.08.2022 року - 273,00 грн. 29.09.2021 року 90,14 грн. 25.09.2021 року 85,60 грн. 14.10.2022 року 90,31 грн. 16.11.2022 року 276,57 грн. 03.12.2022 року 81,20 грн. 19.12.2022 року 171,50 грн. Левіцитам: 22.03.2023 року 1212,80 19.04.2023 року 1211,90 грн. 23.04.2023 року 989,99 грн. 04.01.2023 року 358,80 грн. 19.01.2023 року 1130,95 грн. 05.02.2023 року 886,07 грн. 15.09.2022 року 724,53 грн. 15.08.2022 року 458,80 грн. 14.10.2022 року 1064,00 грн. 17.10.2021 року 1140,40 грн. 19.12.2022 року 879,30 грн. 09.11.2022 року 1064,00 грн. 04.01.2023 року 358,80 грн. 21.09.2021 року 671,20 грн. 15.08.2022 року 724,53 грн. та 458,80 грн. 29.09.2022 року 1064,00 грн. 03.12.2022 року 358,80 грн. 19.12.2022 року 754,34 грн.

Всього на суму 19540,62 грн.

Згідно копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 189/737/22 від 01.08.2022 року з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування в сумі 10932,15 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку про доведеність вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування додаткових витрат на лікування за період з 25.09.2021 року по 19.04.2023 року 19540,62 грн. Відмовляючи у задоволенні вимог в іншій частині, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, позивачем в якості обґрунтування позовних вимог подано копії чеків на придбання ліків ламотрин та левіцитам, але частково подані ним чеки були подані по декілька разів, тобто пораховані позивачем придбання одного й того самого препарату за одним і тим самим чеком декілька разів.

Таким чином, позивач використовував двічі, а навіть і тричі один й той самий чек як підставу для стягнення певної суми.

За таких обставин судом першої інстанції та апеляційним судом було проведено перерахунок всіх чеків, що були подані позивачем по одному разу.

До того ж, за вищевказаним рішенням суду вже було стягнуто на користь позивача додаткові витрати на лікування, а тому суд для обрахунку витрат на лікування взяв лише період, який не увійшов в попереднє рішення суду - з 25.09.2021 року по 19.04.2023 року.

Приведені в апеляційних скагах доводи про те, що суд не дав оцінки наданим доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: