Справа № 569/6776/24
УХВАЛА

про скасування судового наказу

02 травня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Галінської В.В. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,-

В С Т А Н О В И В :

30 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ Рівненського міського суду від 19 квітня 2024 року про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» заборгованості за послуги з розподілу природного газу та стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» судовий збір сплачений за подання даної заяви та витрати на надання правничої допомоги в розмірі 20000 гривень.

Заява обґрунтована тим, що 19 квітня 2024 року Рівненським міським судром видано оспорюваний судовий наказ. Вказує, що вимоги заявника є безпідставними, оскільки станом на день видачі судового наказу актуальним постачальником природного газу є ТОВ «Газорозподільні Мережі України», стягувачем не проводилось досудове врегулювання спору.

Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення.

За приписами ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Подана заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу до висновку, що заявлена вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Щодо вимог в частині стягнення судових витрат, суд приходить до такого висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 151,40 грн., що підтверджується квитанцією від 30.04.2024 р.

На підтвердження наданої правничої допомоги представником заявника подано до суду договір на надання професійної правничої (правової) допомоги від 10 квітня 2024 року, ордер на надання правничої допомоги від 10.04.2024 р., додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги від 30.04.2024 року , п. 1,2 якої передбачено, що вартість правничої допомоги згідно Договору від 10.04.2024 року становить 20000 року , оплата правничої допомоги здійснюється до 27.05.2024 року шляхом перерахування Клієнтом на поточний рахунок адвоката або оплата готівкою.

За змістом положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст.42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не передбачає порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. При цьому в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони у справі. Отже, стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування судових витрат задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України заявник позбавлений можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються відшкодування витрат на правничу допомогу.

При цьому з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, законодавець пропонує здійснювати під час пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Питання про поворот виконання судом не вирішується, оскільки на момент подачі заяви про скасування судового наказу судове рішення не набрало законної сили, та відсутня інформація щодо пред"явлення заявником його для примусового виконання.

Керуючись ст.ст.170, 171, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування судового наказу у справі за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу задовольнити частково.

Судовий наказ від 19 квітня 2024 року винесений Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь АТ "Рівнегаз" (м. Рівне, вул. Івана Вишенського, 4, , п/р НОМЕР_2 Філія Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 333368) заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 8 624 грн. 70 коп. - скасувати.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя