ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/237/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/2096/23 Категорія: 310020000 Ватажок-Сташинська А. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Фетісової Т.Л., Сіренка Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначала, що сторони перебувають в шлюбі з 17.09.2015, в якому народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з воєнним станом та необхідністю забезпечити безпеку дитині позивач 22.04.2022 виїхала до Франції, де не має змоги працювати. При зверненні до відповідача з проханням надання матеріальної допомоги на утримання дитини, останній повідомив, що надавати допомогу буде лише за рішенням суду.

Оскільки відповідач є військовослужбовцем, має дохід, інших аліментних платежів не сплачує, позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 серпня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1 073,60 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що дитина виховується позивачкою і потребує матеріальної допомоги, відповідач є особою працездатного віку, є військовослужбовцем, не є особою з інвалідністю, інших аліментних зобов`язань не має, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Також, судом враховано, що відповідач проти призначення аліментів на утримання дитини, розміру та способу їх стягнення не заперечував.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою в якій вказує, що рішення ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з порушенням норм процесуального права та з недотриманням норм матеріального права, тому просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов частково та стягнути аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апелянта зводяться до того, що дійсно ним написано заяву про визнання ним позовних вимог у повному обсязі, однак при її написанні у зв`язку з відсутністю у нього копії позовної заяви, йому було невідомо про обсяг заявлених позовних вимог.

Зазначає, що позивачем не було наведено жодних доказів щодо обґрунтування необхідності стягнення саме частини з усіх доходів, базуючись виключно на припущеннях про його стан здоров`я та матеріальне становище, не надано доказів відсутності у позивача джерел доходу.

Позивач вказує, що у квітні 2022 року виїхала із їх сином до Франції, але як в самій позовній заяві, так і доданих до неї документах відсутня інформація про її теперішнє місцеперебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає вказаним вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12.10.2017, виданим Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Результат аналізу вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (частини перша-друга статті 183 СК України).

Визначаючи частку заробітку (доходу) батька дитини ОСОБА_1 , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд першої інстанції, врахував, що відповідач є працездатною особою, має стабільний заробіток, наявності у нього на утриманні інших непрацездатних осіб не встановив, а тому дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів вважає визначений судом першої інстанції розмір аліментів є обґрунтованим та законним.

Та обставина, що відповідач, подаючи до суду першої інстанції заяву про визнання позову, не був обізнаний з розміром аліментів, які позивач просила стягнути на свою користь, на правильність вирішення по суті спору не впливає.

Крім того, частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, однак на правильність рішення суду не впливають.

Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 375 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга не містить достатніх аргументів на спростування його висновків.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді