10.05.2024 Єдиний унікальний номер 266/2370/14-ц
Справа № 266/2370/14-ц
Провадження № 6/205/535/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

при секретарі Бондар В.А.,

за участю представника військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, боржник ОСОБА_2 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. через систему «Електронний суд» направила до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та зобов`язання вчинити певні дії, яка надійшла до суду 02.05.2024 року.

В обґрунтування заяви зазначила, що у неї на виконанні, як у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області перебуває виконавче провадження № 64715314 з виконання виконавчого листа № 266/2370/14-ц, виданого 18.01.2020 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором № 0366/08/15-Z від 12.09.2008 року у розмірі 31 414,97 доларів США, що за курсом НБУ (100 доларів США = 2 351,0335 грн.) складає 738 576,58 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом складає 18 097,83 доларів США.; сума заборгованості за процентами складає 7 270.79 доларів США; сума пені складає 6 046,35 доларів США, що з курсом НБУ станом 09.04.2015 року складає 142 151,82 грн., та штраф у розмірі 5 000,00 грн.

03.03.2021 року було відкрито виконавче провадження № 64715314 стосовно боржника ОСОБА_2 . Сума заборгованості у виконавчому провадженні, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, складала 818 234,24 грн. В ході виконавчого провадження з боржника ОСОБА_2 у примусовому порядку стягнуто 139 185,64 грн. Залишок заборгованості у виконавчому провадженні № 64715314 складає 679 048,60 грн. 19.05.2023 року приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. змінено виконавчий округ Донецької області на виконавчий округ Одеської області. Всі виконавчі провадження, які перебували у приватного виконавця на виконанні в Донецькому окрузі продовжуються нею виконуватись після зміни виконавчого округу в Одеської області.

07.06.2023 року виконавче провадження № 64715314 було прийнято до виконання згідно вимог закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_2 отримує дохід у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі військова частина НОМЕР_1 НГУ). 03.11.2023 року, листом № 40/57/12-9810, в/ч НОМЕР_1 НГУ повідомила приватного виконавця про те, що станом на 03.11.2023 року на рахунку в/ч НОМЕР_1 задепоновано грошове забезпечення ОСОБА_2 в сумі 2 448 176,86 грн. 13.11.2023 року приватним виконавцем направлено на адресу військової частини постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої постановлено писати та накласти арешт на кошти у розмірі 679 048,60 грн., які обліковуються (депонуються) на рахунку військової частини НОМЕР_1 НГУ, що належать боржнику. На описане майно накладено арешт та встановлено заборону права користування. Призначено відповідальним зберігачем військову частину НОМЕР_1 НГУ та попереджено про кримінальну відповідальність. В супровідному листі до зазначеної постанови військову частину НОМЕР_1 НГУ зобов`язано підписати 4 примірники постанови у графі попередження зберігача, один примірник залишити для власного користування, три примірники повернути на поштову адресу приватного виконавця. Постанову від 13.11.2023 року про опис та арешт майна боржника вручено особисто представнику військової частини НОМЕР_1 НГУ. Станом на теперішній час військовою частиною не підписано та не повернуто приватному виконавцю три примірники постанови від 13.11.2023 року ВП № 64715314 про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_2 . З цього приводу приватним виконавцем 01.04.2024 року направлено скаргу на адресу Головного Управління Національної Гвардії України, щодо бездіяльності військової частини НОМЕР_1 НГУ, відповіді на яку не надано.

Станом на 01.04.2024 року залишок заборгованості у виконавчому провадженні складає 679 048,60 грн. 01.04.2024 року приватним виконавцем направлено на адресу військової частини НОМЕР_1 НГУ вимогу негайно перерахувати, арештовані постановою від 13.11.2023 року у ВП № 64715314, кошти боржника ОСОБА_2 у розмірі 679 048,60 грн., які депонуються на рахунку військової частини НОМЕР_1 НГУ, на депозитний рахунок приватного виконавця.

08.04.2024 року приватним виконавцем направлено на поштову адресу військової частини НОМЕР_1 вимогу повідомити розмір невиплаченого доходу боржника, який депонується на рахунку військової частини, станом на дату надання відповіді, із зазначенням щомісячних нарахувань. Відповідно до наданої довідки від 19.04.2024 року № 0456, станом на 31.03.2024 року, на рахунку військової частини НОМЕР_1 НГУ задепоновано грошове забезпечення ОСОБА_2 в сумі 1 725 850,38 грн. Станом на 02.05.2024 року вимогу приватного виконавця від 01.04.2024 року військовою частиною НОМЕР_1 НГУ не виконано, арештовані кошти не перераховано на депозитний рахунок приватного виконавця.

Враховуючи викладене, з метою виконання рішення суду, приватний виконавець звертається до суду та просить постановити ухвалу про звернення стягнення на грошові кошти, що депонуються на рахунку військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка має заборгованість перед боржником ОСОБА_2 у межах заборгованості у виконавчому провадженні № 64715314 у розмірі 679 048,60 грн. та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 НГУ перерахувати на депозитний рахунок приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. кошти у розмірі 679 048,60 грн., які депонуються на рахунку військової частини, як заборгованість перед боржником ОСОБА_2 .

Представник військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_1 направив до суду пояснення щодо заяви приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти, у яких просив відмовити приватному виконавцю у задоволенні вказаної заяви, та постановити окрему ухвалу Міністерству юстиції України для вирішення питання, щодо наявності чи відсутності підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. під час вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 64715314. Зазначив, що 17.07.2023 року на адресу військової частини НОМЕР_1 НГУ надійшла постанова від 26.06.2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 , виконавче провадження № 64715314. На адресу приватного виконавця Матвійчук Н.Є. було направлено відповідне повідомлення в якому зазначалось, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем та таким, який захоплений у полон та наразі позбавлений особистої свободи у наслідок збройної агресії з боку рф. Військовою частиною неодноразово, зокрема листом від 22.07.2023 року № 40/57/12-6245, повідомлялось приватного виконавця Матвійчук Н.Є., що ОСОБА_2 перебуває в полоні, а також надавались підтверджуючі документи. На прохання вчинити дії відповідно до вимог передбачених ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», а саме зупинити виконавче провадження в частині звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 у межах виконавчого провадження № 64715314 та повідомити військову частину НОМЕР_1 у термін, визначений чинним законодавством, про результати розгляду скарги, про що зазначалось у листі до приватного виконавця Матвійчук Н.Є. відповіді не отримано. На теперішній час виконавче провадження № 64715314 відносно ОСОБА_2 приватним виконавцем не зупинено. Приватний виконавець Матвійчук Н.Є. ігнорувала і продовжує ігнорувати факт перебування в полоні ОСОБА_2 . Крім того, військова частина НОМЕР_1 листом від 16.10.2023 року № 40/57/12-9102 звернулась до Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України з проханням надати інформацію про встановлення факту позбавлення особистої свободи ОСОБА_2 , надати роз`яснення щодо порядку встановлення факту позбавлення особистої свободи. Щодо ігнорування виконавцем факту перебування в полоні ОСОБА_2 , оскільки стягнення грошових коштів може бути вчинено без даної особи, а тому підстав для зупинення виконавчих дій згідно п. 1) ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» немає, то ми вважаємо такі доводи надуманими та такими, що не відповідають суті та меті даної норми. Звертає увагу суду, що п. 1) ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює обов`язок зупинення виконавчих дій не тоді коли виконавчі дії не можуть бути вчинені без боржника-військовослужбовця, а «якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе». Тобто коли боржник через умови своєї служби (наприклад, через перебування у зоні бойових дій або під час виконання заходів із забезпечення національної безпеки і оборони в глибині окупованих територій України) не може бути повідомлений про вчинення виконавцем тих чи інших виконавчих дій, оскаржити їх, реалізувати передбачені законодавством права в межах виконавчого провадження, і є тими самими умовами служби, які унеможливлюють проведення виконавчих дій, в розумінні вказаної норми. Таким чином, сам факт віддаленості боржника-військовослужбовця від місця виконання судового рішення чи несення ним служби у підрозділі, який обмежений у вільному пересуванні (що фактично позбавляє права, обмежує право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців та можливості реалізувати свої права в межах виконавчого провадження) виключає можливість продовження вчинення виконавчих дій. Тим більше, це стосується випадків, коли військовослужбовець перебуває у полоні, оскільки до повернення такого боржника із полону фактично боржник у виконавчому провадженні відсутній (відсутня особа, яка б могла представляти/захистити права такої особи), що суперечить як основним засадам виконавчого провадження. Складно уявити, що Закон України «Про виконавче провадження» допускає можливість того, що поки військовослужбовець захищає територіальну цілісність держави Україна під час повномасштабної військової агресії, держава Україна в особі судового органу надасть дозвіл на стягнення грошових коштів. Представник військової частини НОМЕР_1 НГУ погоджується із доводами приватного виконавця, що остаточне судове рішення підлягає обов`язковому виконанню та таке виконання забезпечується державою Україна, проте, по-перше, зупинення вчинення виконавчих дій жодним чином не свідчить про невиконання такого рішення. По-друге, у разі невиконання громадянами України свого обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (в тому числі, через побоювання, що під час виконання особою такого обов`язку її малолітня дитина може бути позбавлена місця проживання) гарантувати обов`язковість виконання рішення суду буде фактично нікому. Держава Україна в умовах повномасштабної військової агресії в першу чергу має захистити тих осіб, які захищають її існування ціною свого життя та здоров`я, у зв`язку з чим і було передбачено у Законі України «Про виконавче провадження» такі підстави для зупинення виконавчих дій, що вказані у пунктах 1 та 17 частини першої статті 34 цього Закону. Також зазначив, що за зверненням військової частини НОМЕР_1 НГУ 24.11.2023 року, Кременчуцьким районним управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області зареєстровано кримінальне провадження № 0000093 (частина 3 статті 15, частина 1 статті 365-2 Кримінального кодексу України) за фактом можливого зловживання приватним виконавцем Одеського виконавчого округу Матвійчук Н.Є. своїми повноваженнями під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 64715314 з примусового виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 266/2370/14-ц від 18.01.2020 року відносно ОСОБА_2 , з метою отримання неправомірної вигоди, що може завдати істотної шкоди охоронюваним законом інтересів ОСОБА_2

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. направила на адресу суду додаткові пояснення, у яких просила задовольнити заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що депонуються на рахунку військової частини НОМЕР_1 НГУ у повному обсязі. Зазначила, що військовою частиною чиняться перешкоди у примусовому виконанні рішення суду, зокрема невиконанням вимог та постанов приватного виконавця, поданням необґрунтованих скарг до Міністерства юстиції України та заяви про вчинення приватним виконавцем кримінальних правопорушень нібито з метою отримання неправомірної вигоди. Так, 16.09.2023 року військовою частиною НОМЕР_1 НГУ подано до Міністерства юстиції України скаргу на дії приватного виконавця Матвійчук Н.Є. щодо перевірки законності дій у виконавчому провадженні № 64715314 та притягнення до дисциплінарної відповідальності. Підставою скарги є постанова приватного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , яка не була виконана військовою частиною у зв`язку з тим, що керівництво військової частини, вільно трактуючи вимоги ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», вимагають від приватного виконавця зупинення вчинення виконавчих дій на підставі того, що боржник знаходиться у полоні. За даною скаргою Міністерством юстиції України здійснено перевірку про здійснення виконавчого провадження № 64715314 за скаргою військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2023 року. За результатами перевірки листом Міністерства юстиції України № 137810/144756-33- 23/20.4.1 від 20.10.2023 року скаржника повідомлено, що порушень у діях приватного виконавця Матвійчук Н.Є. не виявлено. На даний час у приватного виконавця немає правових підстав, передбачених п. 1, п. 17 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», зупиняти вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 64715314. За заявою військової частини НОМЕР_1 внесено відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 365-2, КК України за фактом можливого зловживання приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. своїми повноваженнями під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 64715314, кримінальне провадження № 0000093. На думку приватного виконавця, вказана заява подана військовою частиною НОМЕР_1 з метою уникнення керівництвом військової частини кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, за вплив у будь-якій формі на приватного виконавця з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, вчинені службовою особою з використанням свого службового становища - ч. 2 ст. 343 КК України, а також ч. 1 ст. 383 КК України - завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу досудового розслідування про вчинення злочину.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.05.2024 року клопотання представника військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції було задоволено.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Представник військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_1 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним ним у письмових поясненнях, у задоволенні заяви приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та зобов`язання вчинити певні дії просив відмовити у повному обсязі.

Представник стягувача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Враховуючи, що ст. 440 ЦПК України не встановлено обов`язку суду розглядати справу за участю учасників виконавчого провадження, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності належним чином повідомлених боржника та стягувача.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали заяви та всі додані до неї документи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши всі зібрані по справі докази, які мають значення для розгляду заяви, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. перебуває виконавче провадження № 64715314 з виконання виконавчого листа № 266/2370/14-ц, виданого 18.01.2020 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0366/08/15-Z від 12.09.2008 року у розмірі 31 414,97 доларів США, що за курсом НБУ (100 доларів США = 2 351,0335 грн.) складає 738 576,58 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом складає 18 097,83 доларів США.; сума заборгованості за процентами складає 7 270.79 доларів США; сума пені складає 6 046,35 доларів США, що з курсом НБУ станом 09.04.2015 року складає 142 151,82 грн., та штраф у розмірі 5 000,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. від 03.03.2021 року відкрито виконавче провадження № 64715314 (а.с. 5).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 17.05.2022 року, головний сержант ОСОБА_2 є таким, що захоплений у полон з 17.05.2022 року (а.с. 32).

19.05.2023 року приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. змінено виконавчий округ Донецької області на виконавчий округ Одеської області. Всі виконавчі провадження, які перебували у приватного виконавця Матвійчук Н.Є. на виконанні в Донецькому окрузі продовжуються нею виконуватись після зміни виконавчого округу в Одеської області.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. від 07.06.2023 року виконавче провадження № 64715314 прийнято до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. (а.с. 4).

Приватний виконавець зазначає, що станом на 01.04.2024 року залишок заборгованості у виконавчому провадженні № 64715314 складає 679 048,60 грн.

В ході виконавчого провадження встановлено, що боржник ОСОБА_2 отримує дохід у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_1 НГУ від 03.11.2023 року № 40/57/12-9810 повідомлено приватного виконавця про те, що станом на 03.11.2023 року на рахунку військової частини задепоновано грошове забезпечення ОСОБА_2 в сумі 2 448 176,86 грн. (а.с. 7).

13.11.2023 року приватним виконавцем направлено на адресу військової частини НОМЕР_1 постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої постановлено писати та накласти арешт на кошти у розмірі 679 048,60 грн., які обліковуються (депонуються) на рахунку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що належать боржнику. На описане майно накладено арешт та встановлено заборону права користування. Призначено відповідальним зберігачем військову частину НОМЕР_1 НГУ та попереджено про кримінальну відповідальність (а.с. 8-9).

Станом на теперішній час військовою частиною НОМЕР_1 не підписано та не повернуто приватному виконавцю три примірники постанови від 13.11.2023 року ВП № 64715314 про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_2 . З цього приводу приватним виконавцем 01.04.2024 року направлено скаргу на адресу Головного Управління Національної Гвардії України щодо бездіяльності військової частини НОМЕР_1 (а.с. 12-13), відповіді на яку не надано.

За зверненням військової частини НОМЕР_1 НГУ 24.11.2023 року відкрито кримінальне провадження № 0000093 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 365-2 КК України за фактом можливого зловживання приватним виконавцем Одеського виконавчого округу Матвійчук Н.Є. своїми повноваженнями під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 64715314 (а.с. 32 оберт).

01.04.2024 року приватним виконавцем направлено на адресу військової частини НОМЕР_1 вимогу негайно перерахувати арештовані постановою від 13.11.2023 року ВП № 64715314 кошти боржника ОСОБА_2 у розмірі 679 048,60 грн., які депонуються на рахунку військової частини НОМЕР_1 НГУ, на депозитний рахунок приватного виконавця (а.с. 10-11).

Із наданої військовою частиною НОМЕР_1 НГУ довідки від 19.04.2024 року № 0456 вбачається, що, станом на 31.03.2024 року, на рахунку в/ч НОМЕР_1 задепоновано грошове забезпечення ОСОБА_2 в сумі 1 725 850,38 грн. (а.с. 15).

Станом на 02.05.2024 року вимогу приватного виконавця від 01.04.2024 року військовою частиною НОМЕР_1 НГУ не виконано, арештовані кошти не перераховано на депозитний рахунок приватного виконавця.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зокрема, ч. 1 ст. 5 Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно статті 11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частинами 1, 4 ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові в разі передання від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертає виконавець на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на кошти, що належать іншим особам, визначено ст. 440 ЦПК України.

Так, положеннями ч. 1 ст. 440 ЦПК України передбачено, що суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На думку суду, приймаючи до уваги факт перебування боржника ОСОБА_2 з 17.05.2022 року у полоні, останній позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені законодавством, оскільки не може бути повідомлений про вчинення виконавцем тих чи інших виконавчих дій в межах виконавчого провадження, оскаржити їх, чи оскаржити рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця.

Окрім того, неможливо встановити точну суму заборгованості у виконавчому провадженні. Так, приватний виконавець вказала, що в ході виконавчого провадження з боржника у примусовому порядку стягнуто 139 185,64 грн. і залишок заборгованості у виконавчому провадженні станом на 01.04.2024 року складає 679 048,60 грн., однак вказана сума нічим не підтверджена, і на теперішній час ні боржник, ні стягувач, не підтвердили саме такий розмір заборгованості, який підлягає стягненню з боржника ОСОБА_2

Військова частина не є стороною виконавчого провадження, однак, на теперішній час, окрім неї ніхто не може захистити права особи, яка перебуває у полоні.

Також суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Таким чином, виходячи з норми закону та обставини знаходження боржника у полоні, як військовослужбовця, суд вважає, що приватним виконавцем залишено поза увагою зазначену норму спеціального закону, та не вжито заходів, щодо реалізації та застосування законодавства.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, приймаючи до уваги факт перебування боржника ОСОБА_2 у полоні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали Міністерству юстиції України для вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. під час вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 64715314, як про це просив представник військової частини НОМЕР_1 НГУ, оскільки військова частина не є стороною виконавчого провадження та вже є кримінальне провадження № 0000093 від 24.11.2023 року за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 365-2 КК України за зверненням військової частини НОМЕР_1 НГУ за фактом можливого зловживання приватним виконавцем Одеського виконавчого округу Матвійчук Н.Є. своїми повноваженнями під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 64715314.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 76, 77, 80, 81, 89, 258-259, 263, 353, 440 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, боржник ОСОБА_2 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

заявник приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталія Євгеніївна, м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 7, офіс 6-2;

заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ;

боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: АДРЕСА_1 ;

стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», , м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, офіс 111.

Повний текст ухвали складено 15 травня 2024 року.

Суддя: Федотова В.М.