Провадження №2/592/543/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Перев`язки К.А., представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Якименко О.І., представника Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради - Панок О.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 07.05.2010 року між ним та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12.01.2012 рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання сина разом з батьком. Вказаним судовим рішенням встановлено, що з моменту укладення шлюбу до народження сина між сторонами їх особисті стосунки стали поступово погіршуватись, що взагалі привело до фактичного припинення шлюбу. Відповідачка з моменту народження сина самоусунулась від виховання та утримання дитини і до теперішнього часу долею дитини, його вихованням та утриманням не займається, не турбується і не цікавиться про його фізичний і духовний розвиток. Також відповідачка ОСОБА_2 написала заяву №9254 від 23.05.2010 про, те що вона дає вільну та безумовну згоду на усиновлення свого сина Галицького Богдана - Франциска, та написала повторну заяву №28 від 05.01.2011, де знову дала вільну та безумовну згоду на усиновлення своєї малолітньої дитини ОСОБА_4 - Франциска. Весь цей час відповідачка не цікавилась сином, не телефонувала, ані в школу, ані до театральної студії «Реп`ях» та не цікавилась станом здоров`я, не відвідувала дитину, не виявляла бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь в його вихованні, загалом не проявляє про сина щонайменшої материнської турботи. Відповідачка переїхала до іншого міста. Він та бабуся ОСОБА_4 - Франциска ніколи не перешкоджали відповідачці приймати участь у вихованні, спілкуванні, піклуванні та утриманні дитини. Однак, відповідачка не вчиняє та не вчиняла будь-яких спроб щодо виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Він разом із бабусею, не дивлячись на повну відсутність допомоги матері сина, його забезпечували та надавали необхідні умови для розвитку та навчання дитини. Так, його батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 допомагають з вихованням сина. Відповідачка понад тринадцять років, тобто з часу розірвання шлюбу з батьком дитини, повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме з дитиною не проживає, відтак не проявляє материнської турботи щодо малолітнього сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям та успіхами у навчанні та вихованні, а також матеріально не забезпечує сина. Ніколи не вітала сина з днем народження, не телефонувала, не дарувала подарунків, свідомо ухиляється від виховання та утримання сина, не виявляє бажання щодо виконання материнських обов`язків, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дитини та його подальшої долі, що свідчить про нехтування покладеними на неї обов`язками з виховання та утримання дитини. Йому відомо, що відповідачка після народження сина ОСОБА_8 народила від іншого чоловіка ще двох дітей, викладає спільні фото з новим чоловіком та дітьми. З етичних, моральних та релігійних міркувань він не звертався до суду щодо стягнення аліментів. Однак, відповідно до частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно прийматиме рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на його користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття, а також стягнути з відповідачки на його користь усі витрати, понесені ним у зв`язку із розглядом даної справи.

Представник позивача - адвокат Якименко О.І., в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 , підтримала повністю з зазначених в позові підстав та просили їх задовольнити. ОСОБА_1 , приймаючи участь в судових засіданнях пояснив, що в квітні 2011 року відповідачка переїхала жити до м. Севастополь АРК. Дитину вона залишила в м.Сумах разом з бабусею. Після від`їзду з м.Суми відповідачка сином не спілкувалася. Після того, як було визначено місце проживання сина з батьком відповідач взагалі перестала цікавитися життям сина. Син весь час проживає разом з ним та його батьками. ОСОБА_4 - Франциск називає батьком як його, так і дідуся.

Відповідач ОСОБА_2 викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, але в судові засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала.

Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Панок О.А. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Управління «Служба у справах дітей», наданий висновок про можливість позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Якименко О.І., представника Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Панок О.А, показання свідків, думку дитини, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Суд установив, що з 07.05.2010 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 07.05.2010 року, серія НОМЕР_1 (а.с.14).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с.13).

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.01.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, визначено місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 (а.с.15-16).

З пояснень позивача, його представника встановлено, що відповідачка більше 10 років проживає в Автономній Республіці Крим.

Статтею 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

ОСОБА_3 з двох років проживає з батьком, який разом зі своїми батьками утримує сина, виховує його, піклується про нього, займається його розвитком.

Весь цей час ОСОБА_2 не цікавилася сином, не телефонувала, не відвідувала сина за місцем проживання. Будь-яке спілкування дитини з матір`ю відсутнє.

Позивач та бабуся ОСОБА_4 - Франциска ніколи не перешкоджали відповідачці приймати участь у вихованні, спілкуванні, піклуванні та утриманні дитини. Однак відповідачка не вчиняє та не вчиняла будь-яких спроб щодо виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Батько разом із бабусею та дідусем забезпечували дитину та створювали необхідні умови для розвитку та навчання дитини.

Відповідно до інформації на запит №96/18973 про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 11.12.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають та зареєстровані разом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

Позивач повністю турбується станом здоров`я сина, одягає його, годує, вирішує всі шкільні та побутові проблеми, бабуся допомагає позивачу, водить дитину до сімейного лікаря та проходить з ним необхідні медогляди.

З довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Сумської міської ради №01-23/3/753 від 15.09.2023 року вбачається, що на прийом до лікаря дитина приходила переважно з бабусею ОСОБА_5 , а іноді з батьком ОСОБА_1 . За період надання медичної допомоги дитині мати ОСОБА_2 на прийом до лікаря хлопчика не приводила, станом його здоров`я не цікавилася (а.с.27).

З довідки Комунальної установи Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 імені Героя України Олександра Аніщенка Сумської міської ради, вбачається, що ОСОБА_3 навчається у КУ Сумській ЗОШ №4 СМР з першого класу, батько ОСОБА_1 регулярно відвідує заклад, цікавиться навчальними досягненнями учня, відвідує батьківські збори. Мати вихованням сина не займається. За час навчання учня до закладу не з`являлася, навчанням сина не цікавилася (а.с.26).

Також, ОСОБА_3 тривалий час відвідує театральну студію « ОСОБА_9 ». Так, з довідки Театральної студії «Реп`ях» вбачається, що на заняття до театральної студії «Реп`ях» ОСОБА_25 записала бабуся ОСОБА_10 , про яку він під час занять завжди говорить, як про маму. На заняття дитину приводять ОСОБА_5 та дідусь ОСОБА_6 , тато ОСОБА_1 . ОСОБА_2 жодного разу не з`являлася з дитиною в студії, ніколи не відвідувала заходи. На заняттях ОСОБА_11 - ОСОБА_12 з великою теплотою розповідає про свою родину, ділиться родинними подіями, але ніколи не згадує за ОСОБА_2 (а.с.28).

Матеріали справи містять копії заяв відповідачки ОСОБА_13 від 23.11.2010 року та від 05.01.2011 року, які посвідчені приватним нотаріусом Н.В. Нагорною, згідно з якими ОСОБА_13 дає згоду на усиновлення дитини ОСОБА_3 (а.с.17-18).

ОСОБА_2 понад дванадцять років, тобто з часу розірвання шлюбу з батьком дитини, повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме з дитиною не спілкується, відтак не проявляє материнської турботи щодо малолітнього сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям та успіхами у навчанні та вихованні, а також матеріально не забезпечує сина.

Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки.

Так, свідок ОСОБА_14 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та є сусідкою позивача ОСОБА_1 , пояснила, що вона переїхала в цю квартиру три роки тому. Добре знає позивача, його батьків та сина. Була впевнена, що це син ОСОБА_15 , тобто мами позивача. ОСОБА_4 -Франциск комунікабельний. Матір хлопчика вона не бачила ніколи, не знає, хто вона, і ніколи не чула, щоб дитина згадувала про матір.

Свідок ОСОБА_16 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та є рідним братом позивача ОСОБА_1 , пояснив, що з самого народження його племінника ОСОБА_4 -Франциска відповідач не займалася вихованням сина. Йому відомо, що через деякий час після народження племінника невістка переїхала до Криму, де вийшла заміж та народила ще двох дітей від іншого шлюбу. З сином ОСОБА_4 -Франциском ОСОБА_2 бажання спілкуватися зовсім не виявляла. Перешкод у спілкуванні з сином відповідачці ніхто не чинив. ОСОБА_8 забрала до м.Суми його бабуся. Племінник з матір`ю не спілкується, жодних зв`язків між ними немає.

Свідок ОСОБА_17 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та є кумою ОСОБА_6 , тобто дідуся ОСОБА_8 , пояснила, що з самого дитинства ОСОБА_18 виховувався в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Дитина забезпечена всім необхідним. Матір ОСОБА_24 вона ніколи не бачила. З дитиною відповідачка не спілкується. Їй відомо, що вона виїхала на постійне місце проживання до Криму.

Свідок ОСОБА_5 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_1 , та бабусею ОСОБА_8 , пояснила, що ОСОБА_2 відмовилася від дитини, коли ОСОБА_4 був місяць. Вона як бабуся завжди поруч з онуком. Відповідачка ніколи не цікавилася сином, не спілкувалася з ним. Після народження сина відповідачка виїхала в Крим до своєї тітки. У неї з онуком дуже теплі стосунки, тому відповідачка хотіла, щоб дитина залишилася з нею. Відповідачка двічі писала заяву про відмову від сина. Онук дізнався, що у нього є мама ОСОБА_22 лише коли йому було років 9-10.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьком, бабусею, дідусем та дядьком. Він навчається в 7-му Б класі школи №4. Зазначив, що матір він ніколи не бачив, і ніколи не спілкувався з нею. Матір ніколи йому не телефонувала, не приїздила до нього. Ним повністю займаються та підтримують його, батько, дідусь, бабуся та дядько.

Згідно з висновком Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 20.05.2024 року №734/27.1-26 вбачається, що ОСОБА_4 не пам`ятає свою біологічну матір ОСОБА_23 , лише бачив її на фотографіях. Зі слів дитини, мати ніколи не телефонувала, не вітала з Днем народження та іншими святами, ніколи не дарувала подарунків. Хлопчик повідомив, що йому маму замінила бабуся ОСОБА_15 .За інформацією сторони позивача, ОСОБА_2 проживає у тимчасово окупованій Автономній республіці Крим, має іншу родину та дітей. Тому враховуючи викладене, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини .

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що відповідачка ОСОБА_2 майже з народження дитини участі у вихованні ОСОБА_25 не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його життям, навчанням, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають відповідачки належно ставитися до виконання батьківських обов`язків, суду не надано.

Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та їх людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дітей.

Така поведінка відповідачки ОСОБА_2 свідчить про її свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, а заходи попередження не будуть мати жодного впливу на відповідачку, тому згідно з ст.164 СК України суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 грудня 2023 року.

Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 1073грн.60коп. в відшкодування судового збору (за вимогу про позбавлення батьківських прав), та стягнути з відповідачки на користь держави 1073грн.60коп. в відшкодування судового збору (за вимогу про стягнення аліментів).

Керуючись ст. 2, 12,13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти стягувати з 21 грудня 2023 року (дата подання позову) на користь батька ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073грн.60коп. в відшкодування судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073грн.60коп. судового збору.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач - ОСОБА_1 : зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_3 .

Повне рішення суду складено 31.05.2024 року.

Суддя О.А. Котенко