Провадження № 2/557/104/2024
Справа № 557/35/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 лютого 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тишкуна П.В.

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Гоща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини від усіх доходів відповідача і досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 03.08.2018 року. Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей доньки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

На даний час сторони проживають окремо. Неповнолітні доньки проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Добровільно допомоги на утримання доньок відповідач на постійній основі не надає.

Оскільки відповідач ухиляється від надання допомоги на утримання неповнолітніх доньок, хоча є молодою та працездатною особою, ОСОБА_1 посилаючись на приписи Сімейного кодексу України, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення старшою донькою повноліття

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 11.01.2024 за позовною заявою відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою від 07.02.2024 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, проти заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Відзиву на позов не подав.

Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини

Сторони з 2005 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 03.08.2018 року

Сторони є батьками неповнолітніх доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/010285689 від 15.12.2023 позивач ОСОБА_1 з 15.02.2018 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки №248 від 23.11.2023 року, виданої Гощанською селищною радою жительці с.Федорівка ОСОБА_1 , її неповнолітні діти: дочка ОСОБА_6 (2007 р.н.), дочка ОСОБА_7 (2012 р.н.), дочка ОСОБА_8 (2015 р.н.), проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу вони відповідачем проживають окремо. Матеріальної допомоги на постійній основі на утримання їх неповнолітніх доньок відповідач не надає, а її дохід не забезпечує всіх потреб дітей.

За змістомст.51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, що зазначено в ч.2 ст.181 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких письмових договорів про сплату аліментів сторони не укладали.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно із ч.3 ст.181 СК України.

Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтями 183,184 СК України, встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітніх дітей, суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище позивача та відповідача.

Судом не встановлено обставин, за яких відповідач міг би бути звільнений від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Враховуючи викладене, а також вікову категорію дітей та звичайні їхні потреби, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, є необхідним та достатнім для утримання неповнолітніх дітей від одного з батьків.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позов про стягнення аліментів був поданий 04.01.2024 року, а тому, за правилами ст. 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 280-283,ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі половини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 січня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судові витрати по справі - судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя П.В.Тишкун