Справа № 203/1262/24
Провадження № 2/0203/861/2024
УХВАЛА

30 липня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в місті Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи заяву представника відповідача про відвід головуючому судді в цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Женева-2» до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам співвласників,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Женева-2» до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам співвласників.

У чергове судове засідання з`явились представник позивача, відповідач та його представник.

30.07.2024 року до початку судового засідання через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява про відвід головуючому судді, в якій представник відповідача посилається на те, що 20.03.2024 року суддею було винесено ухвалу про залишення позову без руху, з огляду на недоліки позовної заяви. Також, як зазначив представник відповідача, ОСББ недоліки не усунуло, а в заяві про усунення недоліків позовної заяви від 03.04.2024 року, на його думку, відображений дзеркально сам позов, розрахунок відсутній. При відкритті провадження у справі суд не звернув увагу на те, що ухвала суду від 20.03.2024 року була невиконана. З урахуванням цього, на підставі ст. ст. 39, 40 ЦПК України представник відповідача просить відводу головуючого судді.

Під час судового засідання представник відповідача та відповідач підтримали заяву про відвід головуючому судді, просили суд її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення заяви представника відповідача про відвід судді, посилаючись на її необґрунтованість, та просив суд відмовити у її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, які з`явились у судове засідання, керуючись положеннями ст. 40 ЦПК України, дійшов таких висновків.

Підстави для відводу судді передбачені, зокрема, пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, відповідно до яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші (не передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України) обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частин 1- 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд, вирішуючи по суті заяву представника відповідача про відвід головуючому судді, бере до уваги те, що сторона відповідача не погоджується з процесуальними рішеннями головуючого судді, ухваленими на стадії відкриття провадження у справі, тому вважає головуючого суддю упередженою. Проте положення ч. 4 ст. 36 ЦПК України чітко визначають, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для його відводу.

Також суд зазначає, що згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції з прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вимога безсторонності, згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

У рішенні по справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) від 01.10.1982, заява №8692/79, Європейський Суд з прав людини вказав (п.30): не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

Вказаний висновок, що потім був підтриманий у наступних рішеннях Суду, зокрема, у справі «МакГоннелл проти Сполученого Королівства» (McGonnell v. the United Kingdom), заява № 28488/65, § 51, ECHR 2000, та Клейн та інші (Kleyn and Others)), започаткував розмежуванням критеріїв неупередженості (безсторонності):

- суб`єктивний беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі;

- об`єктивний визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь яких сумнівів у його безсторонності.

З огляду на аналіз викладеного вище, суд звертає увагу сторони відповідача на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше. Між тим, заявлений представником відповідача відвід головуючому судді є необґрунтованим, недоведеним будь-якими доказами та зводиться лише до незгоди сторони відповідача з процесуальними рішеннями головуючого судді.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заява представника відповідача про відвід головуючому судді є необґрунтованою, відсутні підстави для відводу головуючому судді Ханієвій Ф.М., визначені ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а відтак, у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача про відвід головуючому судді в цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Женева-2» до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам співвласників відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений та проголошений 30.07.2024 року.

Суддя Ф.М. Ханієва