Справа №351/259/24
Номер провадження №2/351/359/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М.

за участі секретаря - Григоращук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Бігун Вікторії Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Городенківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Бігун В.П., яка діє в інтересах позивачки звернулась до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Городенківської міської ради, відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2004 року по 2017 рік донька позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У даному шлюбі був усиновлений ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , а/з № НОМЕР_2 , дата видачі 04.01.2017 року. З часу її смерті малолітній ОСОБА_3 проживає із бабусею та 22.12.2023 року наказом Служби у справах дітей Городенківської міської ради тимчасово влаштований в сім`ю бабусі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Представник позивачки зазначає, що дитина майже не спілкується з батьком. Відповідач ніяким чином на піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з сином в обсязі необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу його внутрішнього світу. Відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання ОСОБА_3 вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. ОСОБА_3 знаходиться на повному матеріальному забезпеченні бабусі.

Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, передбаченні законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та його виховання та утримання.

На підставі наведеного представник позивачки адвокат Бігун В.П. просить суд позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати із ОСОБА_2 аліменти на користь позивачки на утримання ОСОБА_3 у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не мене 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з`явився, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про відкладення справи.

Зважаючи на інтереси дитини, суд ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності відповідача.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Городенківської міської ради, в судове засідання не з`явився, на адресу суду надала висновок та заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника служби у справах дітей.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 2004 року по 2017 рік донька позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У даному шлюбі був усиновлений ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , а/з № НОМЕР_2 , дата видачі 04.01.2017 року. З часу її смерті малолітній ОСОБА_3 проживає із бабусею (позивачкою по справі) та 22.12.2023 року наказом Служби у справах дітей Городенківської міської ради тимчасово влаштований в сім`ю бабусі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивачка тривалий час самостійно здійснює догляд за малолітнім ОСОБА_2 та вирішує самостійно всі питання щодо його виховання, без участі та підтримки з боку відповідача. ОСОБА_3 знаходиться на повному матеріальному забезпеченні бабусі. Крім того, з 22.12.2023 року наказом Служби у справах дітей Городенківської міської ради тимчасово влаштований в сім`ю бабусі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до копії Акту обстеження житлово- побутових умов №3 від 03.01.2024 року встновлено, що за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5. та ОСОБА_3 , онук, ІНФОРМАЦІЯ_1. разом проживають за вказаною адресою.

Згідно із копії висновку про стан здоров`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Із довідки №204 виданої комунальним підприємством «Городенківського некомерційного центу первинної медичної допомоги» відомо, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 неодноразово зверталась в лікарню з приводу захворювань внука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також для проходження щорічних профілактичних медичних оглядів.

Відповідно до характеристики наданої Городенківською міською радою №2 від 03.01.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5. , жителька АДРЕСА_1 за час проживання на території округу зарекомендувала себе з позитивної сторони. В громадських місцях та побуті поводить себе скромно, правопорушень громадського порядку не допускає.

Має дружні добросусідські стосунки. Завжди готова прийти на допомогу ближньому. У спілкуванні ввічнила, у побуті скромна, порядна громадянка алкоголем не зловживає.

Згідно із копії довідки №278 від 18.12.2023 року, виданої Городенківською міською радою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 разом із своєю бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5.. Його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3. разом із ними за вищевказаною адресою не проживає.

Із копії довідки №14 від 08.01.2024 року виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відділом обслуговування громадян №4 (сервісний центр), встановлено, що ОСОБА_1 , знаходиться на обліку у відділі обслуговування громадян №4 (сервісний центр) і отримує пенсію за віком.

Згідно копії характеристики встановлено, що ОСОБА_3 навчається у Стрільченській гімназії з першого класу. Володіє навчальним матеріалом на середньому рівні. Проявляє інтерес до точних наук та інформатики. Хлопчик достатньо самостійний. Скромний, веселий, щирий, чесний, товариський, жвавий, емоційний. Дотримується правил поведінки в навчальному закладі.

Бабуся, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу вихованню дитини. Приймає активну участь у житті класу та школи. Постійно цікавиться успіхами дитини та регулярно відвідує школу. Вона забезпечує все необхідне для повноційного розвитку і навчання хлопчика.

Батько ОСОБА_2 за період навчання ОСОБА_3 у школі успіхами дитини не цікавиться та школу не відвідує.

Відповідно до копії наказу №72/01-09 від 22.12.2023 року Служби у справах дітей Городенківської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительці АДРЕСА_1 , надано дозвіл на тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із неналежним виконанням батьківськиї обов`язків батьком ОСОБА_2 .

З письмового висновку Служби у справах дітей Городенківської міської ради № 161-01/19 від 14.03.2024 року відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 доцільно позбавити батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст.164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2077 р. «Про практикуц застосування судами законодавства при розглдяі справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батькіських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів.

Згідно із ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Позивачка вважає, що відповідач ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не мене 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказане також кореспондується частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якаю держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатна особа, не має на утриманні інших осіб.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.191 СК України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За приписами СК України матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку ст.192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України.

Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача потрібно стягувати аліменти у розмірі 1/4 всіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_1 до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.164,166,168,169 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 200,259,263-265,268,272,273,354,355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов адвоката Бігун Вікторії Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Городенківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання внука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх її доходів, але не менше 50 % в прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 13.02.2024 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 1211 грн.20 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО