Справа № 212/9491/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Дехти Р.В., за участю секретаря судового засідання Зюркевич В.В., порядку ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Кривому Розі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Покровська районна в місті рада про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу. Мотивуючи заяву тим, що не має можливості оформити свої спадкові права після смерті рідного дядька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та бабусі - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 через різне написання їх та його прізвищ « ОСОБА_4 », « ОСОБА_4 » та ОСОБА_5 » та « ОСОБА_5 » в свідоцтвах про смерть та свідоцтві про право власності на житло. Відсутність факту родинних відносин між ним та його бабусею, та його рідним дядьком, а також відмінності в написання їх прізвищ у свідоцтві про право власності на житло від 15 березня 1994 року пояснює тим, що в різний час існували різні підходи та правила перекладу прізвищ з російської мови, так за одним правилом російському кореневому «е» відповідає «і» в українській мові, а за іншим російській літері «е» відповідає літера «є» в українській мові, у зв`язку з чим в різний період часу прізвище у бабусі та в дядька змінилося двічі, а у нього з батьком лише один раз. Виправити вищевказані неточності в позасудовому порядку на сьогоднішній день неможливо оскільки всі вони померли.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року відкрито у справі провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник просить суд винести рішення, яким: встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме той факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 являється рідним дядьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також рідним братом ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та рідним сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також встановити той факт, що свідоцтво про право власності на житло від 15 березня 1994 року, яке видане згідно розпорядження №33 від 04 лютого 1994 року, дійсно належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Страх Є.О. в судове засідання не з`явилися, адвокат Страх Є.О. подав до суду заяву, у якій просить суд розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько заявника ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 13.12.2022 року, актовий запис №443.

За життя ОСОБА_2 був співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15 березня 1994 року, яке видане згідно розпорядження №33 від 04 лютого 1994 року та зареєстровано у Криворізькому міському БТІ у реєстрову книгу за №14/2ПВ-73-373. Іншим співвласником вказаної квартири була рідна бабуся заявника та мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 , яка також померла до нього, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12.10.2010 року, актовий запис №1710.

Той факт, що вони були співвласниками вищевказаної квартири також підтверджується архівними довідками №202173 від 23.05.2023 року та №203476 від 12.07.2023 року.

Згідно матеріалів спадкової справи, витребуваної судом у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Донченко Вікторії Леонідівни вбачається, що за життя належні їм частини вищевказаної квартири вони нікому не заповідали. Після смерті ОСОБА_3 , єдиним хто прийняв спадщину був ОСОБА_2 та став повноцінним власником вказаної квартири. Спадщину він після смерті свої матері прийняв на підставі ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, оскільки проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину не отримав.

Після ж смерті ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину на підставі ст.ст. 1266, 1269 ЦК України, оскільки подав у встановлений законом строк відповідну заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та є спадкоємцем за правом представлення замість свого батька (рідного брата ОСОБА_2 ) ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 . Факт подачі заяви про прийняття спадщини підтверджується витягом зі спадкового реєстру.

Згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України визначається, що Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Після встановленого законом шестимісячного терміну, заявник звернувся до Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Донченко Вікторії Леонідівни з питання видачі мені свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що з поданих документів через різне написання прізвищ нотаріусом не вбачається факт родинних відносин між ним та його дядьком та бабусею, тобто які дають підстави для закликання до спадкування. Крім того, нотаріусом також зазначено, що в наданих документах наявні розбіжності, щодо написання прізвищ померлих, так згідно свідоцтв про смерть їх прізвище зазначено як « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_4 », а у вищезазначеному свідоцтві про право власності на житло їх прізвище було зазначено як ОСОБА_5 » та « ОСОБА_5 », що не дає можливості з достовірністю переконатися у тому, що померлим належало дане майно. Вказана обставина підтверджується постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 26 липня 2023 року.

Підтвердженням того факту, що свідоцтво про право власності на житло від 15 березня 1994 року, яке видане згідно розпорядження №33 від 04 лютого 1994 року, дійсно належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також те, що між нами існують родинні відносини є наступні докази: 1) копія паспорту дядька заявника ОСОБА_2 ,, з якого вбачається, що він був зареєстрований з 1989 року в квартирі АДРЕСА_1 ; 2) договором про участь у витратах на утримання будинку та навколишньою територією від 15.03.1994 року, з якого вбачається, що « ОСОБА_7 » на російській мові значиться власником квартири АДРЕСА_1 ; 3) свідоцтво про народження заявника, відповідно до якого як його прізвище, так й прізвище його батька було вказане на російській мові та записано « ОСОБА_8 »; 4) свідоцтво про народження батька заявника та свідоцтво про народження його дядька згідно яких їх матір`ю є « ОСОБА_9 », а батьком « ОСОБА_10 », що також вписано на російській мові; 5) свідоцтво про смерть дідуся заявника « ОСОБА_10 » та їх з бабусею заявника свідоцтво про шлюб відповідно до яких їх прізвища на російській мові були вписані як « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_8 ».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що встановлення фактів має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для прийняття спадщини після померлого дядька та бабусі, на думку суду, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявником спадщини без встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,76-81,95,229,258,259,263-265,268,315-319,354,355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ,заінтересована особа: Покровська районна в місті рада про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме той факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 являється рідним дядьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також рідним братом ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та рідним сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити той факт, що свідоцтво про право власності на житло від 15 березня 1994 року, яке видане згідно розпорядження №33 від 04 лютого 1994 року, дійсно належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06 лютого 2024 року.

Суддя: Р. В. Дехта