Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1269/23
Провадження № 2/499/91/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 квітня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю: секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, представника позивача ОСОБА_1 (далі також представник позивача), представника, розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий.

04 грудня 2023 року адвокат Боднарук Микола Миколайович (далі також представник позивача) в інтересах ОСОБА_2 (далі також позивач) подав до суду позовну заяву до ОСОБА_3 (далі також відповідач) про стягнення аліментів, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача, з дня пред`явлення позову, щомісячно, аліменти в розмірі: 15000 гривень на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також дитина), і до досягнення дитиною повноліття; 15000 гривень на її утримання до досягнення дитиною трьох років (далі також позовна заява).

29 січня 2024 року представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що в прохальній частині позовної заяви помилково вказав розмір стягнення аліментів на дружину, тому остаточно просив стягнути з відповідача на користь позивача, з дня пред`явлення позову, щомісячно, аліменти в розмірі: 15000 гривень на утримання дитини, і до досягнення дитиною повноліття; 5000 гривень на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років (а.с. 159-160).

У позовній заяві представник позивача зазначає таке: 29 липня 2021 року позивач та відповідач уклали шлюб; 24 жовтня 2022 року під час шлюбу народилася дитина; натепер позивач самостійно виконує обов`язки щодо виховання дитини; позивач та відповідач не досягли жодних домовленостей щодо того, в який спосіб відповідач буде виконувати свій матеріальний обов`язок перед дитиною, та який розмір аліментів він буде сплачувати на утримання дитини; зараз відповідач не приймає участі в утриманні дитини; орієнтовна сума місячних витрат на утримання дитини становить 20000 гривень, що складається з витрат на харчування, підгузки, одяг, розвиваючі іграшки тощо; відповідач працездатний, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків; позивач не може працювати, оскільки доглядає дитину, яка не досягла трирічного віку (а.с. 1-5).

25 грудня 2023 року представник відповідача адвокат Уртаєв Олег Ігорович (далі також представник відповідача) подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив таке: спільне життя позивача та відповідача не склалося; відповідач починаючи з моменту фактичного окремого проживання постійно піклувався про дитину та має намір спілкуватися з нею та приймати участь в її розвитку та вихованні; позивач не довела витрати на утримання дитини в розмірі щонайменше 30000 гривень; відповідач працює на посаді водія в ТОВ «Транспортні послуги «МАПТРАНС», де отримує заробітну плату в розмірі 1800 злотих, що при конвертації в національну валюту України складає 16429 гривень 86 копійок; на утриманні відповідача знаходиться батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому встановлена 2 група інвалідності, мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , молодший брат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; відповідач готовий сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2738 гривень 31 копійка; позивач не надала жодних доказів стосовно наявності у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти на її утримання (а.с. 56-63).

01 січня 2024 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив в якій зазначив таке: позивач з дитиною проживає з її батьками; до відзиву не додані документи, які б підтверджували, що відповідач утримує батька та молодшого брата; позивачу відомо, що батько відповідача також працює водієм за кордоном; сумарний дохід відповідача є значно вищим ніж той, що зазначений у відзиві; підтвердити витрати на дитину досить складно, оскільки речі купуються як в магазині, так і на ринку (а.с. 108-109).

05 січня 2024 року представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив таке: відповідач, як люблячий батько, виконував догляд за дитиною та підтримував фінансовий стан сім`ї; відповідач натепер є єдиним годувальником у своїй родині; позивач не обґрунтувала розмір аліментів, який хоче стягувати з відповідача; відповідач не має можливості надавати позивачу матеріальну допомогу до досягнення дитиною трьох років (а.с. 127-134).

2. Суд щодо неприбуття в судове засідання учасників справи зазначає таке.

Позивач діючи через свого представника в судове засідання не з`явилася, причини свого неприбуття суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не подавала, хоча повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи.

Відповідач, представник відповідача, які неодноразово викликалися до суду в судове засідання, не з`явилися, не подали докази наявності поважних причини свого неприбуття, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

3. Учасники судового провадження висловили таке.

Представник позивача в судовому засіданні, підтвердив обставини зазначені в позовній заяві, відповіді на відзив просив її задовольнити, та додатково пояснив, що натепер шлюб між позивачем та відповідачем розірваний, відповідач не надає позивачу жодної допомоги на утримання дитини.

4. Процесуальні рішення та дії у справі такі.

Суддя Іванівського районного суду Одеської області ухвалою від 07 грудня 2023 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази.

Іванівський районний суд Одеської області, ухвалою від 20 грудня 2023 року відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 37-38).

Іванівський районний суд Одеської області, ухвалою від 20 грудня 2023 року відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 39-40).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 27 грудня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, за клопотанням представника позивача відклав розгляд справи та надав йому час для підготовки відповіді на відзив.

Іванівський районний суд Одеської області 08 січня 2024 року відклав розгляд справи, через відсутність електропостачання (а.с. 137).

Іванівський районний суд Одеської області, ухвалою від 02 січня 2024 року відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 118-119).

Іванівський районний суд Одеської області, ухвалою від 08 січня 2024 року задовольнив клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 142-143).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 22 січня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, за клопотанням представника позивача відклав розгляд справи та надав йому час для уточнення позовних вимог, визнав прибуття відповідача до суду обов`язковим (а.с. 145-148).

Іванівський районний суд Одеської області, ухвалою від 05 лютого 2024 року відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 166-167).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 08 лютого 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи, визнав не прибуття відповідача та його представника неповажним, викликав відповідача та його представника для дачі особистих пояснень (а.с. 182-183).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 04 березня 2024 року визнав заяву представника відповідача про відвід судді необґрунтованою (а.с. 213-216).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 13 березня 2024 року відмовив у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді (а.с. 221-222).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 25 квітня 2024 року залишив без розгляду клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, подання якого визнав зловживанням процесуальними правами.

5. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі.

Свідоцтво про шлюб свідчить, що 29 липня 2021 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1711 (а.с. 7).

Сторони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем (а.с. 8).

Трудовий договір свідчить, що відповідач працює на посаді водія автомобілю для доставки до 3,5 тон на підприємстві ТОВ «Транспортні послуги «МАПТРАНС», заробітна плата 1800 злотих (а.с. 88-90).

За довідкою до акту огляду МСЕК №803341 виданої 30 червня 2016 року батьку відповідача ОСОБА_5 встановлена друга група інвалідності безстроково (а.с. 84-84, далі довідка МСЕК).

Довідка про склад сім`ї від 21 грудня 2023 року свідчить, що до складу сім`ї відповідача входить батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , брат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 86, далі довідка 1).

Довідка від 21 грудня 2023 року видана старостою Більчанського старостівського округу свідчить, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не працює з 17 травня 2000 року (а.с. 87, далі довідка 2).

6. Норми права, які застосував суд такі.

6.1. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття (стаття 51 Конституції України).

6.2. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частини 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України, далі СК).

Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного частина 1 статті 75 СК).

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (частина 2 статті 84 СК).

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина 4 статті 84 СК).

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (частина 6 статті 84 СК).

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (частина 1 статті 141 СК).

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (частина 2 статті 141 СК).

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина 2 статті 150 СК).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 182 СК).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина 2 статті 182 СК).

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина 1 статті 184 СК).

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частина 1 статті 191 СК).

6.3. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (частина 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства).

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

6.4. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (частина 1 статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімуму»).

6.5. Установити у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років - 2563 гривні (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»).

7. Норми процесуального права, які застосував суд такі.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3, 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК).

8. Мотиви застосування норм права такі.

8.1. Системний аналіз норм зазначених у пункті 6 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Тому на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, вони мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відтак і витрати на утримання дитини, забезпечення умов її життя також мають бути однаковими.

8.2. За правовою природою аліментні зобов`язання це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно з метою матеріального утримання дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

У разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Під час визначення розміру аліментів на дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, зокрема рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

8.3. Суд констатує, що сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів на дитину, оскільки позивач вважає, що розмір аліментів необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини становить 15000 гривень, а відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2738 гривень 31 копійок.

Тож суд насамперед враховує інтереси дитини, бо відсутність між позивачем та відповідачем згоди в питанні витрат на утримання дитини впливає на забезпечення її гармонійного розвитку.

Суд відзначає, що аліменти це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього. Натомість, такий платіж повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для дитини, її потреб який батьки повинні забезпечити дитині.

Суд наголошує, що відповідач є особою молодого віку, за станом здоров`я є працездатним, фактично отримує заробітну плату в розмірі 1800 злотих, що становить 16429 гривень 86 копійок, інших дітей, непрацездатних, дружини, батьків, дочки, сина на утриманні немає, а відтак має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

Водночас суд зазначає, що представник відповідача не подав до суду докази на підтвердження доводів перебування на утриманні відповідача його батьків та молодшого брата, а також фактичного неотримання батьками відповідача заробітної плати, пенсії, іншого доходу та відсутності майнових прав на рухоме і нерухоме майно.

Натомість встановлені обставини свідчать, що: матір відповідача є працездатною особою, яка не досягла встановленого законом пенсійного віку, а довідка 2 не може підтверджувати перебування її на утриманні відповідача; сам факт встановлення батьку відповідача 2 групи інвалідності, не є перешкодою для здійснення ним трудової діяльності з невеликими обмеженнями, а довідка МСЕК не може підтверджувати перебування його на утриманні відповідача; довідка 1 не може підтверджувати перебування батьків та молодшого брата відповідача на його утриманні, якого зобов`язані утримувати батьки відповідача.

Проте й представник позивача не подав до суду докази на підтвердження аргументів щодо здійснення позивачем витрат на дитину в розмірі 15000 гривень.

Тому, зважаючи на рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального утримання дитини, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача необхідно визначити в розмірі 6000 гривень.

8.4. Системний аналіз норм СК свідчить, що в дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів); дружина, з якою проживає дитина, не позбавляється права на утримання і в разі розірвання шлюбу.

Отже можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Суд констатує, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, до досягнення дитиною трьох років в розмірі 2000 гривень, оскільки відповідач має підтверджений дохід в розмірі 16429 гривень 86 копійок, а загальний розмір стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі 6000 гривень та утримання дружини в розмірі 2000 гривень не буде перевищувати 50 відсотків заробітної плати відповідача.

Суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів у загальному розмірі 8000 гривень буде справедливим і пропорційним, з огляду на приписи частини 1 статті 182 СК, та встановлені обставини, за відсутності інших доказів, які можуть суттєво впливати на визначення розміру аліментів.

9. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково.

10. Розподіл між сторонами судових витрат такий.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК).

Пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, яка має в собі вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору в розмірі 1073 гривні 60 копійок з відповідача в дохід держави.

11. Підстави допустити негайне виконання судового рішення такі.

З огляду на приписи пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 273 ЦПК, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 (проживає в будинку АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстрований в будинку АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень, щомісячно, з дня пред`явлення позову, тобто з 04 грудня 2023 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 04 грудня 2023 року і до досягнення ОСОБА_4 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 30 квітня 2024 року.

СуддяОлександр КРАВЧУК