права № 165/3217/22
Провадження № 2-р/165/1/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюк А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську, заяву адвоката Моісеєнко Олени Миколаївни, яка виступає в інтересах ОСОБА_2 , про роз`яснення рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 20 лютого 2024 року, ухваленого за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 ; Виконавчий комітет Нововолинської міської ради, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї

встановив:

01 грудня 2022 року адвокат Поздняков С.Г. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішенням Нововолинського міського суду від 20 лютого 2024 року визначено спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні та безперешкодному спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: щовівторка у період часу з 18 до 19 години та щосуботи у період часу з 13 до 14 години, протягом не менше 20 хв. за допомогою електронних засобів зв`язку, напередодні погодивши з матір`ю дитини ОСОБА_3 , конкретний час (хвилини), з котрої вона зможе забезпечити безперешкодне спілкування дитини з батьком; щовівторка з 17 год. по 20 год. та щосуботи з 13 год. по 18 год. особисті побачення батька з дитиною, загалом не більше як дев`яносто діб на рік, у відсутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком та/або бабою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання матері ОСОБА_3 . Стягнуто також з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 2003, 80 грн. судових витрат.

02 травня 2024 року адвокат Моісеєнко О.М., діючи в інтересах позивача ОСОБА_2 , подала до суду письмову заяву про роз`яснення судового рішення. У своїй заяві зазначає, що рішення суду є незрозумілим, породжує між сторонами нові конфлікти та безпідставно обмежує батька у спілкуванні з дитиною. Сумуючи години, визначені судом для спілкування ОСОБА_2 із сином, неможливо досягнути максимально можливу кількість днів, а саме 90 днів у році. При цьому є незрозумлим чи може в ті ж 90 днів батько та/або баба привозити дитину в Швецію або в іншу країну на відпочинок і потім повертати її за місцем проживання. Крім цього, маніпулюючи вимогою суду щодо погодження відповідачем із матір`ю дитини ОСОБА_3 конкретного часу (хвилин), з котрої вона зможе забезпечити безперешкодне спілкування дитини з батьком, остання взагалі не дає спілкуватися батькові з дитиною в жодному з зазначених судом способів. Просила роз`яснити рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 20 лютого 2024 року, в частині того, як саме виходити батьку ОСОБА_2 на зв`язок з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в визначені години, а саме щовівторка у період часу з 18 до 19 год. та щосуботи у період часу з 13 до 14 години, протягом не менше 20 хв. за допомогою електронних засобів зв`язку", але при цьому погоджувати часи з матір`ю дити ОСОБА_3 .? Як отримати можливі 90 діб на рік особистих зустрічей батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при умові зустрічей лише щовівторка з 17 год. по 20 год. та щосуботи з 13 год. по 18 год., які загалом складають лише 17,3 доби на рік за рішенням суду? Чи можливе вивезення дитини батьком та/або бабусею ОСОБА_4 за кордон до батька ОСОБА_2 за місцем його постійного проживання або на море у будь-який період року з обов`язковим поверненням до метері дитини, при умові, що є на рік допустимі 90 діб?

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Моісеєнко О.М. підтримала подану заяву та просила її задоволити з підстав, що у ній викладені.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, їх неявка у відповідності до ч.3 ст.271 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення суду.

Відповідно до ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Тобто роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Виходячи з цієї норми закону, роз`яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Аналізуючи зміст рішення суду, яке просить роз`яснити представник позивача, суд приходить до висновку, що прийняте рішення вичерпне, безумовне і таке, що випливає зі встановлених фактичних обставин справи, є зрозумілим, тобто таким, що не припускає кілька варіантів тлумачення, чітко сформульоване. При цьому, обставини викладені представником позивача фактично свідчать про необхідність зміни змісту рішення суду.

Суд, при постановленні ухвали звертає увагу на те, що недопустимо змінювати текст прийнятого рішення, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд наголошує сторонам, що порядок участі батька у вихованні дитини визначений з урахуванням віку дитини ОСОБА_5 , його потреб та інтересів, а також узгоджується з запропонованим позивачем часом на спілкування позивча з сином.

При цьому, лише 19 лютого 2021 року, тобто в день розгляду справи в суді по суті представник позивача чітко виклав та заявив позовні вимоги позивача, до того часу вони мали абстрактний характер і зводилися лише до звинувачень в сторону відповідача.

Однак, при цьому, ухвалюючи рішення суд врахував, що дитина ОСОБА_5 постійно проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 у м. Нововолинську Володимирського району Волинської області України, відвідує дошкільний навчальний заклад (перебуває в цьому закладі в будні дні з 8 год. по 17-18 год.), має власне середовище друзів та захоплення, а також українську мову спілкування.

Крім того, з огляду на вік дитини та неможливість ОСОБА_5 самостійно користуватися засобами зв`язку, суд обгрунтовано визначив, що конкретний час (саме хвилини), в період, що визначений позивачу ОСОБА_2 слід погоджувати з матір`ю дитини ОСОБА_3 , з котрої вона зможе забезпечити безперешкодне спілкування дитини з батьком.

Також, у рішенні суд чітко визначив дні, години та хвилини безперешкодного спілкування дитини з батьком, що не допускає подвійного тлумачення. При цьому дев`яносто діб суд визначив як загальне максимальне обмеження, а не безумовне дотримання, як зазначає та тлумачить представник позивача.

Крім того, в мотивувальній частині рішення, суд зазначив, що вимога позивача щодо виїзду дитини до місця проживання до батька за кордон задоволенню не підлягає, оскільки чинне законодавство передбачає чіткий порядок тимчасового виїзду дитини за межі України з безумовним дотриманням встановлених вимог, зокрема визначення в рішенні суду чіткого періоду (проміжку часу), що обмежується перебування дитини та мети такого перебування. Тобто, в силу положень нормативно-правових актів, які діють в Україні, законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду малолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон. За відсутності нотаріально посвідченої згоди другого із батьків, вирішення питання про надання згоди на виїзд малолітньої дитини за кордон належить зокрема і до компетенції суду. Тимчасовий виїзд дитини за кордон на підставі рішення суду передбачений законодавством та має відповідати найкращим інтересам дитини. Відповідний дозвіл за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення (вирішується в кожному випадку виїзду малолітньої дитини за кордон та її повернення).

Наведене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 04 липня 2018 року у справі №712/10623/17 (провадження №14-244цс18).

Аналізуючи зміст поданої заяви про роз`яснення судового рішення та її підстави, зміст рішення суду, суд приходить до висновку, що виконання резолютивної частини рішення має бути здійснено сторонами без будь-якого додаткового роз`яснення та тлумачення, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Моісеєнко О.М., яка виступає в інтересах позивача ОСОБА_2 , про роз`яснення рішення Нововолинського міського суду від 20 лютого 2024 року

Керуючись ст.271 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Моісеєнко Олени Миколаївни, яка виступає в інтересах позивача ОСОБА_2 , про роз`яснення рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 20 лютого 2024 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 ; Виконавчий комітет Нововолинської міської ради, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк