Справа № 740/7228/23
Провадження № 2/740/211/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Зінич А.С.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Подолянка В.П.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кубрака Ю.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» (далі ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути на її користь з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 89 481 грн, та з ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 39 725,21 грн, а також стягнути з ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником автомобіля JEEP PATRIOT, державний номерний знак НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 09.06.2023 о 12 год 15 хв в м. Ніжині Чернігівської області по вул.Чернігівська, 98, керував автомобілем DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_2 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем JEEP PATRIOT, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.06.2023 відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Через протиправні дії відповідача належний їй автомобіль отримав значні механічні пошкодження.

Відповідно до звіту про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу №97/23 від 21.07.2023, вартість ремонту автомобіля після ушкодження в ДТП складає 192 025,21 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яка попри встановлений ліміт відповідальності страховика згідно поліса 160 000 грн, виплатила позивачці страхове відшкодування в розмірі 70 519 грн, що значно менше суми, необхідної для ремонту автомобіля.

Отже, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачці було заподіяно майнову шкоду в розмірі 192 025,21 грн., при цьому страховою компанією відшкодовано лише 70 519 грн, а тому в межах розміру страхового ліміту решта суми 89 481 грн (160 000 70 519) має бути стягнута з страховика, та інша решта збитку поза межами суми страхового ліміту в розмірі 32 025,21 грн (192 025,21 - 160 000) має бути відшкодована відповідачем ОСОБА_4 на підставі ст. 1194 ЦК України, як особою, винуватою у заподіянні шкоди.

Крім того, з ОСОБА_2 підлягають стягненню на її користь витрати по проведенню автотоварознавчого дослідження транспортного засобу №97/23 в сумі 7700 грн.

У відзиві ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у задовленні позовних вимог до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» просить відмовити повністю, а звіт про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу №97/23 від 21.07.2023 визнати недопустимим і неналежним доказом.

В обґрунтування зазначає, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» належним чином виконало зобов`язання перед позивачкою відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представником ПАТ «НАСК «ОРАНТА» тричі оглянуто автомобіль позивачки, згідно виконаного на замовлення страховика звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №05-D/13/83 від 07.08.2023, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та за вирахуванням ПДВ, складає 72 019,91 грн. Згідно з ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV), до шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно з страховим законодавством вже компенсувало позивачці страхове відшкодування в розмірі 70 519,01 грн, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, як передбачено ст. 29 Закону № 1961-ІV, та за вирахуванням франшизи в розмірі 1500 грн.

Поданий позивачкою про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу звіт №97/23 від 21.07.2023 не відповідає вимогам ст. 29 Закону № 1961-ІV, оскільки розрахований без урахування коефіцієнту фізичного зносу. Вартість ремонту транспортного засобу в розмірі 192 025,21 грн та матеріальний збиток в розмірі 97 026,46 грн визначені без вирахування ПДВ, тоді як згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-ІV у разі відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Зі звіту і додатків не вбачається, що на огляді транспортного засобу був ще хтось присутній, крім сторони позивача. Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_2 на огляд не запрошувалися і завчасно про нього не повідомлялися. Звіт, наданий позивачкою, однобічний і не може бути допустимим доказом розміру заподіяної позиваці шкоди. Позивачка розрахунку ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не оспорювала і погодилася з виплатою страхового відшкодування. Позивачка не вказує на недопустимість доказу, наданого ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підтвердження правомірності розміру страхового відшкодування.

У відзиві відповідач ОСОБА_2 у задовленні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування зазначає, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» належним чином виконано зобов`язання перед позивачкою відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У встановленому законом порядку проведено оцінку збитків і страховиком позивачці відшкодовано заподіяну майнову шкоду в межах ліміту відповідальності, а тому відсутні підстави для застосування положень ст. 1194 ЦК України, та стягнення з нього шкоди як з винуватця ДТП. Проведене ж на замовлення позивачки автотоварознавче дослідження виконано без огляду автомобіля за участі учасників справи, тому є недопустимим доказом.

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Ковальової Т.Г. 17.11.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розпорядженням керівника апарату Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.12.2023 № 224/654/23 відповідно до п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку з припиненням повноважень судді Ковальової Т.Г. призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2023, визначено головуючого суддю Карпуся І.М.

Ухвалою судді 30.01.2024 прийнято справу до свого провадження, призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Подолянко В.П. підтримали позов з наведених у ньому підстав. Позивачка пояснила, що після ДТП зверталася до представництва ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у Ніжині і особисто привозила кілька разів представника старховика винуватця ДТП до свого домоволодіння, де він проводив фотографування пошкоджень автомобіля. Після першого разу при її зверненні до старховика їй повідомили, що готові виплатити страхове відшкодування в сумі 30 000 грн, що явно не відповідало вартості ремонту, а тому вона була змушена повторно просити, щоб представник страховика додатково оглянув автомобіль, що й було зроблено і встановлено пошкодження, які при першому огляді не були зафіксовані. У подальшому вона замовила оцінку збитків у ФОП ОСОБА_5 , який оглядав автомобіль у присутності того ж представника ПАТ «НАСК «ОРАНТА», що вже двічі оглядав автомобіль до цього. У той же день, коли автомобіль оглядав ФОП ОСОБА_5 , його втретє оглядав і той же представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА», а тому безпідставні доводи про те, що огляд автомобіля ФОП ОСОБА_5 проводився без представника ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Звіту про оцінку, виконану на замовлення страховика, вона не бачила. В будь-якому випадку вона не погоджуються з розміром визначених за ним збитків, а тому звернулася за оцінкою до незалежного оцінювача і вважає, що саме поданий нею звіт є належним підтвердженням розміру збитків. Сума страхового відшкодування була зарахована на її рахунок, але з розміром виплачено їй ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страхового відшкодування вона не погоджувалася і з нею цей розмір ніхто не погоджував.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кубрак Ю.І. у задоволенні позову просив відмовити з підстав наведених у відзиві.

Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у судове засідання не з`явився. У відзиві просив розглядати справу у їх відсутність.

Суд, заслухавши учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини і дійшов наступного висновку.

Позивачка ОСОБА_1 є власником автомобіля JEEP PATRIOT, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 29).

ОСОБА_2 09.06.2023 о 12 год 15 хв в м. Ніжині Чернігівської області по вул.Чернігівська, 98, керував автомобілем DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_2 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем JEEP PATRIOT, державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.06.2023 відповідача ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 9).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідно до полісу № 214503004 від 11.05.2023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності (страхова сума) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 160 000,00 грн, розмір франшизи 1500 грн (а.с. 12).

Згідно із виконаним ФОП ОСОБА_6 на замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №05-D/13/83 від 07.08.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки з ПДВ складає 142 442,79 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу з ПДВ складає 80 685,3 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та за вирахуванням ПДВ складає 72 019,91 грн (а.с. 67-81).

Розмір збитку для розрахунку страхового відшкодування визначено 17.08.2023 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно звіту №05-D/13/83 від 07.08.2023 та складено 01.09.2023 страховий акт (а.с. 64-65).

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивачці сплачено 01.09.2023 суму страхового відшкодування в розмірі 70 519,91 грн. Розмір франшизи склав 1500,00 грн. (а.с. 11).

Згідно із виконаним ФОП ОСОБА_5 на замовлення позивачки звітом про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу №97/23 від 21.07.2023, вартість ремонту автомобіля після ушкодження в ДТП з ПДВ складає 192 025,21 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу з ПДВ складає 97 026,46 грн, і такий же розмір становить матеріальний збиток. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу за вирахуванням ПДВ не зазначено (а.с. 18-46).

Листом від 26.09.2023 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» повідомило позивачці, що за результатами розгляду її звернення і наданого нею звіту №97/23 від 21.07.2023 не вбачає підстав для доплати страхового відшкодування, оскільки в розділі «Запасні частини» позиції під номерами 0561, 7772, 8149, 8889 та 8941 не відповідають протоколам огляду від 13.06.2023, 19.06.2023, 18.07.2023.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28, 29 Закону № 1961-ІV до шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У ст. 12 згаданого Закону 1961-IV зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (п. 36.6 ст. 36 Закону N 1961-IV).

Визначаючи розмір позовних вимог до відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА»позивачка не звернула уваги, що різниця між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Отже, страхових ПАТ «НАСК «ОРАНТА»повинен відшкодувати позивачці витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу саме з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а тому позовні вимоги до ПАТ «НАСК «ОРАНТА»про стягнення вартості ремонту без урахування зносу не ґрунтуються на нормах закону і правові підстави для їх задоволення відсутні.

Вирішуючи ж позовні вимоги до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на предмет їх доведеності в частині сум відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, визначених у звіті №97/23 від 21.07.2023, суд ураховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачкою та відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надано два звіти автотоварознавчих досліджень, проведених на замовлення кожного з них.

Згідно із виконаним ФОП ОСОБА_6 на замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звітом №05-D/13/83 від 07.08.2023, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та за вирахуванням ПДВ складає 72 019,91 грн.

Згідно із виконаним ФОП ОСОБА_5 на замовлення позивачки звітом №97/23 від 21.07.2023, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу з ПДВ складає 97 026,46 грн. Вартість же відновлювального ремонту з урахуванням зносу за вирахуванням ПДВ не зазначено.

Доводи відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про те, що огляд автомобіля проведений без представника ПАТ «НАСК «ОРАНТА» спростовуються матеріалами справи. Так, в складеному ФОП ОСОБА_5 акті (протоколі) технічного огляду транспортного засобу від 18.07.2023 зазначено представника страхової компанії Саєнка Г.М., міститься підпис (а.с.28). При цьому, як вбачається з протоколів (актів) огляду транспортного засобу від 13.06.2023, 19.06.2023, 18.07.2023, використані ФОП ОСОБА_6 , при огляді був присутній той же ОСОБА_7 , що узгоджується і з поясненнями позивачки. При цьому, зауважень до акту огляду від 18.07.2023, складеного ФОП ОСОБА_5 , представник ПАТ«НАСК «ОРАНТА» СаєнкоГ.М. не зазначив, тоді як у даному акті серед пошкоджених складових автомобіля зазначені і ті, які ураховані в ремонтій калькуляції в розділі «Запасні частини» позиції під номерами 0561, 7772, 8149, 8889 та 8941 (а.с. 33, 28 зворот).

За текстом звіту №97/23 від 21.07.2023 також наведено і розрахунок вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу.

Водночас, у звіті №97/23 від 21.07.2023 вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу саме за вирахуванням ПДВ не зазначено, а відтак даним доказом не доведено вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу саме без ПДВ, що є підставою для відмові у задоволенні позовних вимог до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» і у частині сум відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, визначених у звіті №97/23 від 21.07.2023, оскільки дана сума обрахована у звіті з ПДВ, тоді як згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-ІV у разі відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Проте, розмір ПДВ у вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу у звіті №97/23 від 21.07.2023, чи доданій до нього ремонтній калькуляції, не наведений.

Щодо позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 про стягнення 39 725,21 грн шкоди, заподіяної в результаті ДТП, вони підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

При цьому, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом № 1961-ІV покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

При цьому, згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Майнова шкода - зменшення майнової сфери особи (учасника правовідносин, потерпілого) внаслідок пошкодження чи знищення її майна або внаслідок порушень її особистих немайнових прав.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу.

При цьому з винної у ДТП особи стягується різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-ІV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У пункті 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Вищенаведене відповідає правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду у справі № 522/15636/16-ц від 11.12.2019.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 15.10.2020 у справі № 755/7666/19, від 13.06.2019 у справі № 587/1080/16-ц, від 30.10.2019 у справі №753/4696/16-ц , від 21.02.2020 у справі № 755/5374/18 та від 22.04.2020 у справі №756/2632/17.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою на підтвердження розміру завданої їй шкоди подано виконаний ФОП ОСОБА_5 на її замовлення звіт №97/23 від 21.07.2023, за яким вартість ремонту автомобіля після ушкодження в ДТП з ПДВ складає 192 025,21 грн.

Також в матеріалах справи міститься виконаний ФОП ОСОБА_6 на замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звіт №05-D/13/83 від 07.08.2023, за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки з ПДВ складає 142 442,79 грн.

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивачці сплачено 01.09.2023 суму страхового відшкодування в розмірі 70 519,91 грн.

До стягнення з ОСОБА_8 позивачкою заявлено 32 025,21 грн, тобто суму в межах різниці між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу), як за звітом №97/23 від 21.07.2023, так і за звітом №05-D/13/83 від 07.08.2023, та отриманим страховим відшкодуванням. При цьому звіт №05-D/13/83 від 07.08.2023 ніким з учасників справи під сумнів не ставиться, а представником ОСОБА_2 адвокатом Кубраком Ю.І. у судовому засіданні зазначено, що саме даний звіт відповідає вимогам законодавства.

Визначаючи розмір позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 , позивачка обмежила їх різницею між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та сумою страхового ліміту, тоді як з огляду на наведене вище, обґрунтовано має право на відшкодування їй ОСОБА_2 різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та отриманим страховим відшкодуванням.

Виходячи із закріпленого у ч. 1 ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності, та з огляду на положення ч. 2 ст. 264 ЦПК України, згідно з якими при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивачки вартість майнового збитку, завданого позивачці пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , у розмірі заявленої до стягнення частини різниці між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням, в межах позовних вимог 32 025,21 грн.

Витрати ж позивачки по проведенню автотоварознавчого дослідження транспортного засобу №97/23 в сумі 7700 грн не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, у зв`язку з чим позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 про стягнення 39 725,21 грн шкоди, заподіяної в результаті ДТП, з яких частину в сумі 7700 грн обґрунтовано витратами на проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, підлягають частковому задоволенню в межах 32 025,21 грн.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у п. 179 постанови від 22.11.2023 у справі №712/4126/22, сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Оскільки поданий позивачкою звіт, виконаний ФОП ОСОБА_5 на її замовлення №97/23 від 21.07.2023, не містить відомостей, які б вплинули на вирішення справи судом, підстави для стягнення витрат позивачки по його оплаті з відповідача відсутні.

Згідно з роз`ясненнями п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за результатами розгляду справи підлягають задоволено на 24,79% (32025,21 : 129206 х 100). При цьому, на 0 % до відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та на 24,79% до відповідача ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, виходячи із принципу пропорційності, з ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 320,31 грн (1292,10 х 24,79%).

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, у розмірі 32025 (тридцять дві тисячі двадцять п`ять) гривень 21 коп.

В задоволенні решти позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА»про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 320 (триста двадцять гривень) 31 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: публічне акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», , адреса: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д.

Відповідач 2: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя І.М. Карпусь