печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2024 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді : Ільєвої Т.Г.,

при секретарі: Ємець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє вимог: ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

05.04.2024 до Печерського районного суду м. Києва, надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка передана судді Ільєвій Т.Г. 09.04.2024, згідно вимог якої позивач просить суд витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 нерухоме майно на користь ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 ) квартиру за адресою АДРЕСА_2 , квартиру за адресою АДРЕСА_3 , машиномісце за № НОМЕР_1 в підземному паркінгу, поверх: підвал 1, в літ. А будинку АДРЕСА_4 , машиномісце за АДРЕСА_5 .

29.08.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_4 , яка передана судді Ільєвій Т.Г. 30.08.2024, згідно вимог якої останній просить суд забезпечити його позов шляхом накладення арешту на:

1) квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

3) машиномісце, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

4) машиномісце, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ,

право власності на які зареєстроване за ОСОБА_2 .

Мотивуючи заяву ОСОБА_1 вказує, що він є громадянин Республіки Сербія та постійно проживає у Республіці Сербія. У 2018 році у місті Києві ним було придбано дві квартири та два машиномісця.

Право власності на квартири за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , що підтверджується договорами купівлі-продажу квартири від 28 серпня 2018 року, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаренко О.С. за реєстр, номерами № № 622 та 624 - відповідно.

Право власності на машиномісця за адресами: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_7 , пітверджується договорами купівлі-продажу машиномісця від 18 лютого 2020 року, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотухіною О.М за раєстр. номерами: №№ 429,430 та №№ 426, 427 - відповідно.

Факт перебування зазначеного нерухомого майна у володінні ОСОБА_4 стверджено доказами, зокрема, укладенням зазначеними вище договорами купівлі-продажу та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

08 серпня 2022 року ОСОБА_5 стало відомо, що належні йому квартири та машиномісця продані іншим особам. У зв`язку із цим, 18 серпня 2022 року він особисто звернувся до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Так, 19 серпня 2022 року до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0000973 за ознаками злочину, передбаченого частиною четвертою 4 статті 190 КК України.

Заявник вказує, що в межах кримінального провадження стало відомо, що відчуження зазначених об`єктів нерухомості відбулось ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 , на підставі Довіреності посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончар Ганною Володимирівною 26 липня 2022 року за реєстровим № 903, яка видана в порядку передоручення з довіреності, посвідченої Мухаммад М Карім , державним нотаріусом м. Лондон (Англія) Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії 22 червня 2022 року за реєстровим № 6542 про уповноваження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на здійснення всіх і будь-яких дій, і оформлення всіх і будь-яких угод необхідних для продажу будь-якого належного ОСОБА_5 нерухомого майна, що знаходиться на території України.

В матеріалах кримінального провадження знаходиться невідомий раніше ОСОБА_5 документ - довіреність від 08 липня 2021 року, яка є нотаріальним перекладом довіреності, посвідченої Мухаммад М Карім , державним нотаріусом м. Лондон (Англія) Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії та переклад апостилю. З тексту відповідного документу видно, що це є ніби-то нотаріальним перекладом довіреності, посвідченої Мухаммад М Карім , державним нотаріусом м. Лондон (Англія) Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії 22 червня 2022 року за реєстровим № 6542, про яку зазначалося вище. Втім, незрозумілим є неспівпадіння дат на нотаріальному перекладі та у вказаній вище довіреності.

ОСОБА_1 не перебував у місті Лондон, ані 08 липня 2021 року, а ні 22 червня 2022 року і ніколи не звертався до державного нотаріуса м. Лондон (Англія) Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії Мухаммад М. Карім з метою укладення довіреності на здійснення всіх і будь-яких дій, і оформлення всіх і будь-яких угод необхідних для продажу будь-якого належного ОСОБА_5 нерухомого майна, що знаходиться на території України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не уповноважував його на вчинення дій щодо передоручення повноважень іншим особам.

Таким чином, є підстави вважати, що приватному нотаріусу Кирик О.А. для посвідчення договорів купівлі-продажу квартир та машиномісць було надано підроблений документ - довіреність посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончар Г.В., яка являє собою передоручення на підставі підробленого документу - довіреності посвідченої Мухаммад М. Карім, державним нотаріусом м. Лондон (Англія) Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії 22 червня 2022 року за реєстровим № 6542.

ОСОБА_1 не продавав ані квартири, ані машиномісця та не уповноважував на представництво своїх інтересів ОСОБА_9 , не надавав своєї згоди на уповноваження ОСОБА_3 , адже зазначеної вище довіреності ніколи не видавав та не підписував, присутнім у нотаріуса не був, волю на укладення таких правочинів не проявляв. Крім того, Позивач незнайомий ані з ОСОБА_9 , ані з ОСОБА_3 та ніколи їх не бачив. ОСОБА_1 є потерпілим в кримінальному провадженні щодо вчинення відносно нього протиправних дій (шахрайства) та незаконного відчуження належних йому квартир та машиномісць.

Договори купівлі-продажу квартир та машиномісць та будь-які інші документи, що підтверджують права власності на зазначені нерухомі об`єкти знаходяться у позивача та нікому (у т.ч. нотаріусам) для вчинення будь-яких угод (у т.ч. купівлі-продажу) ніколи не передавалися.

Оскільки не може бути двох власників одного і того ж майна, наявність оригіналу правовстановлювального документу у позивача на спірне нерухоме майно, відсутність факту видачі спірної довіреності, свідчить про відсутність волевиявлення позивача (власника) на відчуження квартир та машиномісць, тобто, вчинення правочину поза його волею, тому, за змістом статті 388 ЦК України позивач має право на витребування свого майна від добросовісного власника.

Позивач вказує на наявність обґрунтованих підстав вважати, що протягом «розумного строку», тобто, допоки суд призначить розгляд справи по суті та вирішить долю спірних об`єктів нерухомості, відбудеться перепродаж (відчуження Відповідачем об`єктів нерухомості на користь третіх осіб), що унеможливить або істотно . дід нить виконання судового рішення, призведе до значних затрат часу та коштів дд- відновлення становища Позивача, оскільки за можливим рішенням суду про вдоволення позову спірне майно витребовується від конкретного суб`єкта правовідносин, яким є Відповідач.

Крім цього, у позивача є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист поновлення порушених прав та законних інтересів Позивача, за захистом яких він :вернувся. З цього приводу слід звернути увагу на те, що як неодноразово наголошував Верховний Суд, спосіб захисту за будь-яких умов не можна вважати ефективним, якщо захист прав позивача не здійснюється в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд визнав за можливе провести розгляд заяви без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши предмет та підстави пред`явленого позову, обсяг заявлених вимог, суд дійшов наступного висновку. Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Зважаючи на викладене та враховуючи наявність обґрунтованої вірогідності подальшого укладення протиправних правочинів, з метою запобігання відчуженню чи обтяженню зобов`язаннями вказаного рухомого майна, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та поновлення прав установи, необхідно відповідно до ст. 150 ЦПК України вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб відповідача.

Таким чином, заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, а тому до нього може бути вжито такі заходи забезпечення як арешт та заборона власникам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з ним, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно зазначеного майна.

При цьому забезпечення позову у формі тимчасового (на час розгляду справи) арешту зазначеного нерухомого майна не вплине на його права користування таким майном.

Застосування арешту є адекватним та співмірним у даному випадку заходом, оскільки не перешкоджає власнику користуватись своїм майном, а лише обмежує його право розпорядження цим майном до вирішення спору по суті.

Окрім цього, враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту, суд прийшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Так, застосування арешту не перешкоджає власнику користуватись своїм майном, у зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що у випадку вжиття заходів забезпечення відповідачеві можуть бути спричинені збитки, адже у даному випадку це жодним чином не призведе до прямого зменшення активів відповідача, в той час як збитками слід вважати будь-які зменшення у майновій сфері суб`єкта прав

За вказаних обставин станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє вимог: ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння- задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

1) квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

3) машиномісце, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

4) машиномісце, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ,

право власності на які зареєстроване за ОСОБА_2 .

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт гр. Республіки Сербія тип - Р, код 8ЯВ, номер паспорта НОМЕР_4 , виданий Міністерством внутрішніх справ Республіки Сербія, Департаментом поліції м. Белград 07.05.2019, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Чечельницьким РВ УМВС України у Вінницькій області від 24 червня 2009 року, де на сторінці 8 є відмітка про те, що останній має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорту.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Фастівським РВ Управління ДМС України в Київській області РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_10 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Повний текст судового рішення складено та підписано 02.09.2024.

Суддя: Тетяна ІЛЬЄВА