Провадження № 2/643/651/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , до Харківської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ

Адвокат Павлуненко К.Л. (представник позивача), яка діє в інтересах ОСОБА_3 (позивач), звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Харківської обласної прокуратури (відповідач) моральну шкоду в розмірі 5000000,00 грн. а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 13420,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач була потерпілою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення отримав травми син позивача ОСОБА_5 . Під час досудового розслідування відповідачем змінювалась підозра, яка пред`являлась ОСОБА_4 . Під час судового провадження у Вовчанському районному суді Харківської області, вказаний суд двічі повертав обвинувальний акт прокурору через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України. В подальшому, після зміни підсудності кримінальної справи на Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, обвинувальний акт, який вже тричі до того повертався та опрацьовувався, знову був повернутий прокурору. В ході судового провадження з боку відповідача відбувалось системне гальмування розслідування справи, яке полягало у переносах судових засідань з формальних підстав, початок розгляду справи по декілька разів, допиту тих самих свідків та ігнорування інформації, поданою стороною потерпілих. Внаслідок цього після спливу більше ніж 10 років з моменту вчинення злочину, кримінальне провадження закрито через закінчення строків давності, передбачених ст. 49 КК України. Таким чином, протягом 11 років відповідач, основною функцією якого є додержання законності, виявив себе абсолютно неспроможним захистити права позивача як потерпілої та забезпечити винесення судом вироку по тяжкому злочину, визначення винного та призначення йому відповідного покарання. Внаслідок вказаних дій та бездіяльність відповідача позивачу спричинені моральні страждання.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі.

09.02.2024 року представник позивача подала клопотання, в якому просить:

1. Визнати причини пропуску позивачем строку на подання клопотання про проведення письмового опитування учасників справи як свідків поважними, поновити пропущений процесуальний строк та задовольнити його.

2. Зобов`язати відповідача надати відповіді на нижченаведені письмові запитання позивача:

2.1. Скільки повідомлень про підозру було складено та вручено у кримінальному провадженні №0000259? Якщо більше одної зазначити причини зміни.

2.2. Скільки обвинувальних актів було складено у кримінальному провадженні №0000259 та направлено до суду (із зазначенням дат обвинувальних актів та причин змін).

2.3. Чи існує внутрішній контроль за здійсненням конкретним прокурором (групою прокурорів) підтримання державного обвинувачення при розгляді кримінальної справи в суді? В разі позитивної відповіді зазначити, ким та в який спосіб здійснюється.

2.4. Які дії контролю були здійснені в рамках розгляду скарг від потерпілих по справі №617/1798/13-к щодо неналежної поведінки прокурора ОСОБА_6 та інших прокурорів, що забезпечували підтримання державного обвинувачення по цій справі?

2.5. Які процесуальні дії прокурора у кримінальному провадженні відносяться до підтримання державного обвинувачення при розгляді кримінальної справи в суді?

2.6. Чи відноситься до повноважень прокурора, який здійснює підтримання державного обвинувачення при розгляді кримінальної справи в суді, протидія зловживанню процесуальними правами з боку сторони захисту?

2.7. Який на вашу думку достатній термін розгляду в суді справи по обвинуваченню особи у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України?

2.8. Коли і з яких підстав був звільнений ОСОБА_6 з Харківської обласної прокуратури (прокуратури Харківської області) ?

В обґрунтування клопотання зазначено, що разом з подання позовної заяви у позивача була об`єктивно відсутня можливість передбачення правової позиції відповідача. Зокрема, по даній справі відповідач подав єдиний документ відзив на позов, до якого не додано жодного доказу. Тому фактично тільки після цього для позивача проявилась позиція відповідача по справі, яка виразилась у запереченні фактичних обставин справи та позиції позивача. Оскільки позиція позивача ґрунтується, загалом, у невиконанні належним чином своїх обов`язків працівниками прокуратури Харківської області по справі № 617/1798/13-к, обсягом доведення є документи, що надавались прокурорами до матеріалів цієї справи, протоколи судових засідань, рішення суду по цій справі. Про обставини повного заперечення відповідачем доводів позивача без надання документальних доказів та інформації, представнику позивача стало відомо у першому підготовчому засіданні по справі, яке відбулося 25.12.2023, та після отримання від відповідача відзиву на позов. Реакцією позивача було заявлення відповідного клопотання про витребування матеріалів судової справи №617/1798/13-к, у задоволенні якого було судом відмовлено. Відповідно, представником позивача самостійно були здійснені належні та можливі дії з відшукання та подання до суду доказів, а саме подано клопотання до Київського районного суду м. Полтави про ознайомлення із матеріалами справи №617/1798/13-к. Ознайомлення здійснено шляхом виїзду до міста Полтава 15.01.2024 року. Після цього було виявлено відсутність у матеріалах справи періоду розгляду справи у Вовчанському районному суді Харківської області (з 2013 року по 2017 рік). Потім подано клопотання до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15.01.2024 року та повторне від 23.01.2024 року, на які отримана відповідь від 31.01.2024 року з інформацією про відсутність матеріалів справи. Подано клопотання до Чугуївського районного суду Харківської області щодо наявності архіву Вовчанського районного суду Харківської області та отримано відповідь від 02.02.2024 року щодо його відсутності. Тобто лише з 02.02.2024 року позивач обґрунтовано впевнився в тому, що для повного та об`єктивного розгляду справи не вистачає інформації, яка не перебуває та не перебувала у розпорядженні позивача, та вирішити це можна виключно шляхом письмового опитування учасників справи як свідків.

У підготовчому судовому засіданні 14.03.2024 представник позивача підтримала клопотання та викладені в ньому доводи. Пояснила, що вимушена поставити відповідачу вказані вище запитання у зв`язку з тим, що після ознайомлення з матеріалами судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 нею встановлено, що у вказаній кримінальній справі відсутні матеріали за 4 роки, коли справа перебувала в провадженні Вовчанського районного суду Харківської області. Оскільки вказана обставина, а саме відсутність у кримінальній справі масиву документів за період з 2013 по 2017 рік, стала відома позивачу вже після відкриття провадження у справі, позивач був позбавлений можливості поставити відповідні запитання у позові та просить поновити пропущений процесуальний строк на письмове опитування учасників справи як свідків. Виходячи з позиції позивача, інтереси якого вона представляє, просить поставити відповідачу всі запитання, зазначені в клопотанні.

Представник відповідача ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні 14.03.2024 заперечувала проти задоволення клопотання представника позивача.

Суд, дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. 4 ст. 127 ЦПК одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 93 ЦПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.

Як вбачається з доводів позивача, які не спростовані відповідачем, у матеріалах судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відсутні матеріали за період з 2013 року по 2017 рік, коли справа перебувала в провадженні Вовчанського районного суду Харківської області. Зазначена обставина стала відома позивачу після відкриття провадження в даній справі, за наслідками ознайомлення з матеріалами вказаного вище кримінального провадження. Ураховуючи відсутність відповідних матеріалів судового провадження, обставини даної справи, які стосуються періоду перебування кримінальної справи в провадженні Вовчанського районного суду Харківської області, можливо з`ясувати шляхом отримання від відповідача відповідей на запитання позивача.

Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе визнати поважними причини, з яких позивачем пропущений процесуальний строк на реалізацію права поставити відповідачу запитання про обставини, що мають значення для справи, в порядку ст. 93 ЦПК України, та поновлює вказаний строк.

У позовній заяві представник позивача в обґрунтування пред`явлених вимог у тому числі зазначала, що відповідачем декілька разів зміцнювалась підозра, а в подальшому, під час перебування кримінальної справи в провадженні Вовчанського районного суду Харківської області, обвинувальний акт неодноразово повертався прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.

Виходячи з предмета та підстав позову, суд приходить до висновку, що відповіді на запитання 2.1. та 2.2. мають значення для предмета доказування в даній справі.

Ураховуючи наведене, суд задовольняє клопотання в частині зобов`язання відповідача надати відповідь на запитання 2.1. та 2.2.

Відповіді на запитання 2.3., 2.4., виходячи з їх змісту, стосуються питання організації внутрішнього контроля в органах прокуратури.

Вказані питання, на переконання суду, не мають відношення до предмету доказування в даній справі з огляду на таке.

Наявність або відсутність внутрішнього контролю в Харківській обласній прокуратурі, форми та методи такого контролю (в разі його наявності) відносяться до внутрішніх питань організації діяльності прокуратури та не впливають на права і обов`язки прокуратури у відносинах з іншими особами, зокрема з учасниками кримінальних проваджень. Відповідно, наявність або відсутність належного контролю за діяльністю співробітників прокуратури може мати значення для вирішення питання щодо належного або неналежного виконання обов`язків працівниками прокуратури, на яких покладено здійснення контрольних функцій. Проте у відносинах із сторонніми особами значення має виключно належне або неналежне виконання своїх функцій Харківською обласною прокуратурою як органом у системі прокуратури України.

Ураховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання в частині зобов`язання відповідача надати відповіді на запитання 2.3. та 2.4.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для зобов`язання відповідача надати відповіді на запитання 2.5. та 2.6., суд керується таким.

Із змісту вказаних запитань вбачається, що вони стосуються питань тлумачення кримінального процесуального законодавства України в контексті розгляду даної цивільної справи.

Між тим питання застосування норм права та їх тлумачення не відносяться до предмету доказування, тобто до фактичних обставин, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи.

Велика Палата Верховного Суду також неодноразово зазначала, що у цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus ). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (постанова від 08.06.2021 у справі № 662/397/15-ц тощо).

Ураховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання в частині зобов`язання відповідача надати відповіді на запитання 2.5. та 2.6.

Оцінюючи запитання 2.7, суд керується таким.

Представником відповідача в обґрунтування заперечень проти вказаного запитання зазначено, що відповідь на нього буде оціночним судженням відповідача.

Суд погоджується з вказаними доводами представника відповідача, оскільки, на відміну від інших видів судочинства, кримінальне процесуальне законодавство не встановлює чіткі, конкретно визначені у часових межах, строки розгляду тих чи інших категорій кримінальних справ.

Замість конкретно визначених строків розгляду справ (у днях, місяцях, роках тощо), КПК України оперує поняттям «розумні строки» (ч. 1 ст. 21, ст. 28, ч. 1 ст. 318 КПК України).

Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені в ч. 3 ст. 28 КПК України. До них відносяться: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці також неодноразово зазначав, що розумність тривалості кримінального провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів (п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Вергельський проти України» тощо).

Таким чином, розумність строків розгляду кримінального провадження визначається шляхом дослідження та оцінки низки факторів (критеріїв) та є оціночною категорією, у зв`язку з чим суб`єктивна думка відповідача щодо оцінки зазначених факторів (критеріїв) не є фактичною обставиною (фактом), яка підлягає доказуванню в цивільній справі.

Ураховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання в частині зобов`язання відповідача надати відповідь на запитання 2.7.

Вирішуючи клопотання в частині запитання 2.8., суд керується таким.

З доводів клопотання та пояснень представника позивача вбачається, що прокурор ОСОБА_6 підтримував державне обвинувачення в кримінальному провадженні № 0000259. Ураховуючи наведене, за доводами представника позивача, факт звільнення прокурора ОСОБА_6 з органів прокуратури через неналежне виконання ним посадових обов`язків, може підтверджувати також факт неналежного виконання ним процесуальних обов`язків у вказаному вище кримінальному провадженні, що призвело до порушення розумних строків його розгляду та, як наслідок - закриття на підставі ст. 49 КК України.

Вказані аргументи представника позивача суд не може визнати підставою для задоволення клопотання в частині вказаного запитання, оскільки питання щодо звільнення ОСОБА_6 з органів прокуратури стосується трудових відносин між вказаними особами. Між тим трудові відносини між відповідачем та його співробітниками не відносяться до предмету доказування в даній справі. Крім того, як вже зазначалось судом, виходячи із предмета та підстав позову, в даній справі може мати значення виключно належне або неналежне виконання своїх функцій Харківською обласною прокуратурою як органом у системі прокуратури України.

Ураховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання в частині зобов`язання відповідача надати відповідь на запитання 2.8.

Керуючись ст. 93, 258-261, 353-354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Клопотання ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про поновлення строку на подання клопотання про проведення письмового опитування учасників справи як свідків задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , строк на подання клопотання про проведення письмового опитування учасників справи як свідків.

Клопотання ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про проведення письмового опитування учасників справи як свідків задовольнити частково.

Зобов`язати керівника або за його дорученням іншу посадову особу Харківської обласної прокуратури надати до 29.03.2024 року у формі заяви свідка вичерпні відповіді на питання:

1. Скільки повідомлень про підозру було складено та вручено у кримінальному провадженні №0000259? Якщо більше одної зазначити причини зміни.

2. Скільки обвинувальних актів було складено у кримінальному провадженні №0000259 та направлено до суду (із зазначенням дат обвинувальних актів та причин змін).

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов