Справа № 333/4273/24
Провадження №2/333/3143/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2024 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_4 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Шлюб між сторонами по справі було розірвано в 2017 році.

Сторони у справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

На теперішній час ОСОБА_5 є повнолітньою, однак навчається на 3 курсі спеціальності 223 «Медсестринство» освітньо-професійної програми «Лікувальна справа» КЗ «Чернігівський базовий фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради, на денній формі навчання за кошти фізичних та юридичних осіб.

Відповідач у вихованні спільної доньки участі не приймає та фінансово не забезпечує, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом до суду і до досягнення нею 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Ухвалою суду від 16.05.2024 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

10.06.2024 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що відповідач не ухиляється від виконання своїх обов`язків в якості батька і частково визнає заявлений до нього позов. За період з січня 2023 року по квітень 2024 року, тобто за останні 16 місяців позивач в якості аліментів отримала 224 551,41 грн. Сплачувалися аліменти за рішенням суду, адже сторони не змогли вирішити це питання шляхом домовленостей.

Твердження представника позивача про те, що єдиним джерелом доходу ОСОБА_2 є пенсія в розмірі 2980 грн. є неправдивим. Із довідки за формою ОК-5, що була долучена стороною позивача до матеріалів справи, вбачається, що позивач з серпня місяця 2023 року працевлаштована та отримує заробітну плату в ТОВ «КОМПАНІЯ ФІНІКС ЛТД», а до того працювала на інших підприємствах. Окрім того, наявність у позивача 3 групи інвалідності не може бути самостійною підставою для обґрунтування неможливості фінансово утримувати свою дитину.

Додатково зазначив, що твердження позивача про те, що на утриманні ОСОБА_3 ніхто не перебуває, також не відповідає дійсності, оскільки відповідач піклується про своїх непрацездатних батьків, у яких розмір пенсії не дозволяє самостійно забезпечити себе всім необхідним, зокрема ліками, оскільки вони мають проблеми зі здоров`ям.

На підставі викладеного просив задовольнити позов частково, визначивши аліменти у розмірі 1/10 частки від усіх доходів ОСОБА_3

19.06.2024 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_4 надійшла відповідь на відзив, в якій остання зазначила, що аліменти на утримання дитини стягувалися в примусовому порядку на підставі виконавчого листа №2-4303/09. Аліменти стягувалися 14 років, однак відповідач надав довідку лише за останній рік, коли стягнення були найбільші. Після досягнення ОСОБА_5 повноліття, відповідач не здійснив добровільну оплату аліментів та не надав жодної матеріальної допомоги спільній доньці.

Надані відповідачем медичні документи батьків не є належним підтвердженням факту перебування осіб на утриманні, оскільки не містять інформацію, що саме відповідач здійснює утримання та фінансову допомогу батькам. Також невідомо чи є у ОСОБА_3 рідні брати та сестри, які теж зобов`язані утримувати батьків. Крім того, ОСОБА_3 не долучив до відзиву письмові дозволи батьків на відкриття медичної таємниці щодо стану їх здоров`я, чим порушив ст. 286 ЦК України.

Твердження відповідача щодо його необхідності орендування квартири для проживання, оскільки він не має особистого житла та нерухомості спростовується положеннями Наказу Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018, а також Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. Відповідно до вказаних норм права військовослужбовці забезпечуються житловим приміщенням від Міністерства оборони України. А у разі відсутності службових житлових приміщень військовослужбовці та члени їх сімей розміщуються у гуртожитках, сімейних гуртожитках, а неодружені військовослужбовці - у спеціально пристосованих казармах або військова частина орендує їм житло, чи за їх бажанням виплачується грошова компенсація за піднайом (найом) жилого приміщення в порядку, визначеному законодавством (пункт 3 вказаної Інструкції).

02.07.2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він зазначив, що головним завдання подання доказів щодо розміру сплачених аліментів була необхідність доведення того факту, що позивачу зовсім не потрібно для оплати навчання доньки збирати та економити протягом всього навчального року. Також вказана довідка спростовує твердження позивача, що відповідач фінансово не забезпечує доньку.

Щодо таємниці про стан здоров`я батьків відповідача, ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_3 не міг отримати інформації про стан здоров`я своїх батьків та розмір їхніх пенсій у іншій спосіб, ніж безпосередньо від них, тому що ця інформація є конфіденційною. Крім того, позивачем також не надано письмового дозволу від ОСОБА_5 щодо долучення її медичних документів до матеріалів справи.

12.07.2024 року до суду від представника позивача ОСОБА_4 надійшли додаткові пояснення, в яких вона зазначає, що ознайомившись із запереченнями сторона позивача вважає їх маніпулятивним та таким, що не підтверджені жодними доказами. Зазначає, що позивач зобов`язаний довести свою неможливість утримувати спільну дитину сторін.

З огляду на положення ст. 182 Сімейного кодексу України, позивач не зобов`язаний доводити свій фінансовий стан, оскільки такий обов`язок покладений на Відповідача.

Відповідно до положень СК України обоє батьків повинні утримувати своїх повнолітніх дітей, при наявності в них можливостей. Так, позивач надає допомогу доньці, утримуючи її, забезпечуючи всім необхідним, проживає разом з донькою та створює відповідні умови для розвитку, навчання дитини. Натомість відповідач не здійснює це, маючи фінансову можливість. Така поведінка відповідача вже не вперше, саме тому позивач була вимушена і вперше подавати до суду позовну заяву про стягнення аліментів.

Представник відповідача стверджуючи про перебування на утриманні відповідача батьків, не надав до суду необхідних та підтверджуючих документів. Долучення до відзиву медичних документів батьків відповідача не є належним підтвердженням перебування їх на утриманні ОСОБА_3 , у зв`язку із чим просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_4 не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про прийняття участі в режимі відеоконференції, яке суд задовольнив. Проте, до відеоконференції ОСОБА_4 приєднатися не змогла, враховуючи технічні проблеми з інтернет-звязком у представника позивача. З урахуванням вимог ч. 5 ст. 212 ЦПК України, за відсутності заяви сторони позивача щодо відкладення розгляду справи, суд провів судове засідання без участі ОСОБА_4 .

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомив, що відповідач частково визнає позовні вимоги ОСОБА_2 та посилався на обставини, зазначені у відзиві.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що 17.07.2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.12.2017 року.

Відповідно до свідоцтва про народження від 10.05.2006 року серії НОМЕР_3 , актовий запис №524, сторони у справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 19.08.2008 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 30 відсотків усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3).

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 навчається на третьому курсі денної форми навчання за спеціальністю 223 «Медсестринство» в КЗ «Чернігівський базовий фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Зазначена обставина підтверджується договором про надання освітніх послуг закладом фахової перед вищої освіти №10, укладеного 03.08.2021 року між КЗ «Чернігівський базовий фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради та ОСОБА_2 , та довідкою №25 від 08.02.2024 року, виданою вказаним комунальним закладом.

Відповідно до вказаного договору, загальна вартість навчання становить 91080 грн., з яких один навчальний семестр 11385 грн.

ОСОБА_5 має потребу у матеріальній допомозі, враховуючи той факт, що не має самостійних доходів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на період навчання спільної доньки ОСОБА_5 , але не більше як до досягнення нею 23 років.

Встановлюючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 , суд виходить з такого.

Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу (заробітку) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в статті 182 цього Кодексу (ч. 1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2).

Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначені розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд виходить з того, що, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня складає 3 028 грн.

Позивач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

Як вбачається з довідки про доходи №5218 2722 3226 1559, позивач отримала пенсію за період з січня 2024 року по квітень 2024 року на загальну суму 11480 грн.

Відповідно до довідки форми ОК-5, ОСОБА_2 отримала від ТОВ «Компанія Фінікс ЛТД» за період з січня 2024 року по березень 2024 року - 15595 грн. Довідка сформована 24.04.2024 року, у зв`язку з чим дохід позивача відображений по березня 2024 року, включно.

На підставі викладеного, середній дохід за період з січня 2024 року по квітень 2024 року у ОСОБА_2 складав 8068,33 грн. (11480/4 + 15595/3).

Відповідач ОСОБА_3 є військовослужбовцем, щомісячно отримує заробітну плату.

Як вбачається із довідки про грошове забезпечення за період з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року, загальна сума доходів за 4 місяця у ОСОБА_3 становить 213 434,24 грн. Тобто середньомісячний дохід відповідача становив 53 258,56 грн. (213 434,24 /4).

З матеріалів справи не вбачається, що у відповідача є проблеми зі станом здоров`я, маються інші діти на утриманні, доказів того, що його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду, останнім надано не було.

Посилання сторони відповідача на те, що на його утриманні перебувають батьки, які є непрацездатними за віком та потребують його утримання та лікування, відповідачем не доведено, як не надано доказів, що він є єдиним їхнім сином. Водночас, суд приймає до уваги факт допомоги батькам з боку відповідача.

Також, суд враховує той факт, що ОСОБА_5 на це чай проживає з матір`ю та навчається у закладі, який знаходиться у місті проживання останньої.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника та одержувача аліментів, часткове визнання відповідачем позовних вимог, а також те, що, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, повнолітню доньку, яка продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею двадцяти трьох років, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_5 , у зв`язку з продовженням навчання останньою, у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 07.05.2024 року, оскільки, на підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, до закінчення навчання останньою, але не більше як до досягнення нею 23 років.

У разі отримання відповідачем не меншої суми доходів, чим за перші 4 місяці 2024 року, розмір щомісячних аліментів буде складати приблизно 8 870 грн., що є достатнім, на думку суду, враховуючи встановлені судом обставини.

Відповіднодо п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також, згідно з ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. судом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 141, 182, 191, 199, 200СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнутиз ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 )на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 07.05.2024 року, до закінчення навчання останньою, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Стягнутиз ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному обов`язковому виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.09.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод