Номер провадження: 22-ц/813/3122/24
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/18606/22

Номер провадження: 22-ц/813/3122/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

-відповідач - Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький»,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» про стягнення коштів, зустрічним позовом Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката Мутафи Володимира Андрійовича, діючого від імені Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Сегеди О.М. 12 жовтня 2023 року, повний текст рішення складений 20 жовтня 2023 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним уточненим у подальшому позовом, в якому остаточно просить стягнути з Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький`на її користь: 1) суму переплати за спожиті комунальні послуги у розмірі - 34 970,29 грн.; 2) витрати на послуги евакуатора у розмірі - 3 000 грн.; 3) витрати, пов`язані із перебуванням автомобіля на штраф майданчику у розмірі - 240 грн.; 4) судовий збір 227 грн.; 5) суму мінімальних витрат виконавчого провадження 319 грн.; 6) суму основної винагороди приватного виконавця 742,40 грн.; 7) моральну шкоду 30 000 грн. (а. с. 1 - 4, 76 - 77).

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 27.10.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ про стягнення з неї на користь КП ЖКС «Хмельницький» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі - 7 423,98 грн. та судового збору в розмірі - 227,00 грн..

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. від 28 липня 2022 року було відкрито виконавче провадження ВП № 69351492 по виконанню судового наказу, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 27 жовтня 2021 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. від 11 липня 2022 року було оголошено розшук майна боржника.

В процесі виконання судового наказу, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 27 жовтня 2021 року, з неї на користь КП ЖКС «Хмельницький» було стягнуто - 7 423,98 грн., в рахунок погашення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, та судовий збір в розмірі - 227,00 грн..

12 липня 2022 року в рамках виконавчого провадження її автомобіль марки «Volvo», д. н.з. НОМЕР_1 , був заблокований і направлений на штрафмайданчик.

Позивачка вимоги виконавчого провадження виконала у повному обсязі, сплатила заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі - 7 423,98 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі - 227,00 грн., витрати за послуги евакуатора в розмірі - 3 000, 00 грн. та витрати за перебування автомобіля на штрафному майданчику в розмірі - 240,00 грн.. Крім того, нею була сплачена сума мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі - 319,00 грн. та сума основної винагороди приватного виконавця в розмірі - 742,40 грн..

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. від 13 липня 2022 року виконавче провадження ВП № 69351492 було закінчено.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2022 року судовий наказ, виданий 27 жовтня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з неї на користь КП ЖКС «Хмельницький» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги був скасований.

Таким чином, КП ЖКС «Хмельницький» за період з 01 травня 2005 року по теперішній час незаконно отримав з неї платежі за спожиті комунальні послуги в розмірі - 34 970,29 грн..

Внаслідок цих подій вона отримала сильний стрес, відбулося погіршення стану її здоров`я, вона пережила душевні страждання через те, що залишилась без засобу пересування, оскільки за медичними показниками має право на автопротезування. Крім того, стверджує, що щоб сплатити кошти по виконавчому листу, вона була змушена їх взяти у борг. Вважає, що даними діями їй була спричинена моральна шкода, відшкодування якої вона оцінює у - 30 000,00 грн..

У зв`язку із вищевказаним, позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом.

Позиція сторін по справі в суді першої інстанції

25.01.2023 року до суду першої інстанції надійшов відзив на позовну заяву від адвоката Мутафи Володимира Андрійовича, діючого від імені Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», в якому останній просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі (а. с. 46 - 54).

Представник відповідача посилається на те, що твердження позивачки про те, що відповідачем, починаючи з 01.05.2005 року незаконно було отримано плату за надані комунальні послуги у зв`язку із наявністю у неї певних пільг, є помилковим. Матеріали справи не містять інформації та належних доказів про те, що позивачка реалізувала своє право на пільги шляхом звернення до відповідних державних органів із заявою щодо надання цих пільг.

Що стосується стягнення боргу в порядку регресу, то представник посилається на те, що питання про поворот виконання судового наказу необхідно вирішувати в порядку, встановленому ст. 444 ЦПК України, за заявою позивачки.

14.03.2023 року до суду першої інстанції надійшла відповідь на відзив від ОСОБА_1 , в якій остання у повній мірі підтримала доводи своєї позовної заяви та просила її задовольнити у повному обсязі (а. с. 65 - 69).

26.04.2023 року до суду першої інстанції надійшла зустрічна позовна заява від адвоката Мутафи Володимира Андрійовича, діючого від імені Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», в якому представник відповідача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «ЖКС «Хмельницький» заборгованість по оплаті комунальних послуг станом на 01.03.2023 року в сумі - 10 678,62 грн., яка складається з: - 4 973,59 грн. - заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком та прибудинковою територією; - 4 350,07 грн. - за користування гаражем; - 833,58 грн. - послуги за вивезення сміття (а. с. 82 - 84).

В обґрунтування зустрічного позову представник відповідача посилається на те, що ОСОБА_1 несвоєчасно вносить платежі за користування житлом та комунальними послугами, у зв`язку із чим за нею утворилася заборгованість, яку вона у добровільному порядку погашати відмовляється.

11.05.2023 року до суду першої інстанції надійшов відзив на зустрічну позовну заяву від ОСОБА_1 , в якій остання заперечує проти задоволення зустрічного позову КП «ЖКС «Хмельницький». Вказує, що у неї відсутній борг за комунальні послуги (а. с. 110 - 112).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2023 року залишено без задоволення вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 до КП ЖКС «Хмельницький» про стягнення коштів.

Зустрічний позов КП ЖКС «Хмельницький» до ОСОБА_1 про стягнення боргу також залишено без задоволення (а. с. 155 - 160).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні КП ЖКС «Хмельницький» є необґрунтованими та недоведеними.

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2023 року доповнено рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2023 року наступним абзацом:

Стягнуто з Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» на користь держави судовий збір в розмірі 2 684,00 гривень (а. с. 165 - 165 зворотна сторона).

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції. Ухвалити нове судове рішення про задоволення її позовних вимог (а. с. 167 - 169).

В апеляційній скарзі адвокат Мутаф В.А., діючий від імені Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову. Ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення зустрічних позовних вимог (а. с. 187 - 189).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що: 1) судом першої інстанції не було враховано, що ЖКС не виконує свого обов`язку по утриманню та обслуговуванню будинку; 2) вона регулярно сплачує за комунальні послуги, хоча має на це пільги.

Апеляційна скарга адвоката Мутафа В.А., діючого від імені Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», обґрунтована тим, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що гараж не є житлом, у зв`язку із чим суд першої інстанції повинен був задовольнити зустрічний позов в цій частині. Також посилається на те, що пільга ОСОБА_1 діє в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. м. загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково - 10,5 кв. м. на сім`ю), тобто у випадку ОСОБА_1 становить - 63 кв. м., а площа її квартири становить - 69,8 кв. м.. У зв`язку із чим, вона повинна сплачувати комунальні послуги тощо за 6,8 кв. м. самостійно.

Узагальнені доводи сторін в апеляційному суді

13.12.2023 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив від ОСОБА_1 на апеляційну скаргу адвоката Мутафа В.А., діючого від імені Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», в якому остання заперечує проти задоволення апеляційної скарги (а. с. 217 - 219).

Позивачка посилається на те, що доводи апеляційної скарги представника відповідача є помилковими та такими, що вводять суд в оману. Що стосується доводу апеляційної скарги про те, що пільга ОСОБА_1 діє в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. м. загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково - 10,5 кв. м. на сім`ю), тобто у випадку ОСОБА_1 становить - 63 кв. м., а загальна площа квартири становить - 69,8 кв. м., у зв`язку із чим, вона повинна сплачувати за - 6,8 кв. м. самостійно, не відповідає дійсності, оскільки загальна площа її квартири становить - 69,8 кв. м., в квартирі зареєстровано троє осіб, отже пільги діють на 21 кв. м. х 3 = 63 кв. м. + додаткові 10,5 кв. м. на сім`ю = 73,5 кв. м.. Отже розрахунки представника відповідача не є вірними.

Що стосується гаражу, за який вона повинна сплачувати, оскільки на нього не діють пільги, то у ОСОБА_1 у власності є автомобіль як засіб автопротезування, отриманий від держави безкоштовно, у зв`язку із чим у неї є пільги 100 % щодо оплати гаражу та інших нежитлових приміщень.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.11.2023 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2023 року (а. с. 192 - 192 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.11.2023 року апеляційну скаргу адвоката Мутафа В.А., діючого від імені КП «ЖКС «Хмельницький», на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2023 року залишено без руху (а. с. 193 - 193 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.11.2023 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Мутафа В.А., діючого від імені КП «ЖКС «Хмельницький», на додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.10.2023 року (а. с. 194, зворотна сторона).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

З довідок про доставку електронного листа від 24.11.2023 року вбачається, що адвокату Мутафу В.А., діючому від імені КП «ЖКС «Хмельницький», було доставлено документи в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» та «апеляційна скарга» на його електронну адресу (а. с. 199, зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.12.2023 року продовжено адвокату Мутафу В.А., діючому від імені КП «ЖКС «Хмельницький», строк для усунення недоліків апеляційної скарги (а. с. 206, зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.12.2023 року поновлено пропущений строк та відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Мутафа В.А., діючого від імені КП «ЖКС «Хмельницький», на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2023 року (а. с. 211 - 212).

З довідки про доставку електронного листа від 11.12.2023 року вбачається, що адвокату Мутафу В.А., діючому від імені КП «ЖКС «Хмельницький», було доставлено документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» на його електронну адресу (а. с. 213, зворотна сторона).

Відповідно до рекомендованого повідомлення ОСОБА_1 отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі 07.12.2023 року (а. с. 216).

13.12.2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_1 на апеляційну скаргу адвоката Мутафа В.А., діючого від імені КП «ЖКС «Хмельницький» (а. с. 217 - 219).

Відповідно до рекомендованого повідомлення ОСОБА_1 отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію апеляційної скарги 26.12.2023 року (а. с. 220).

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що учасники справи є повідомленими про розгляд справи в апеляційному суді.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.04.2024 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа з ціною позову є малозначною, тому згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянти посилаються в апеляційних скаргах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Мутафа Володимира Андрійовича, діючого від імені Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», не підлягають задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

01 квітня 2019 року між КП ЖКС «Хмельницький» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою - АДРЕСА_1 , в особі ОСОБА_2 , укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (а. с. 89 - 94, 95).

ОСОБА_1 проживає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 , та є споживачем комунальних послуг. Також у цій квартирі зареєстровані - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № С7-133625-ф/л від 14 лютого 2023 року (а. с. 144).

ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та має право пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а. с. 8).

27 жовтня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП ЖКС «Хмельницький» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 7 423,98 грн. та судового збору в розмірі 227,00 грн. (а. с. 18).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. було відкрито виконавче провадження ВП № 69351492 по виконанню судового наказу, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 27 жовтня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. від 11 липня 2022 року було оголошено розшук майна боржника, а саме транспортних засобів марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 ; марки ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 ; марки «TOYOTA», д.н.з. НОМЕР_4 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. від 08 липня 2022 року було визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 319,00 грн. (а. с. 13 - 14).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. від 08 липня 2022 року було стягнуто з ОСОБА_1 основну винагороду в розмірі 742,40 грн. (а. с. 15 - 16).

12 липня 2022 року на виконання постанови приватного виконавця автомобіль марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 був направлений на спецмайданчик.

Вартість доставки транспортного засобу (1 000,00 грн.), подача евакуатора (1 000,00 грн.), завантаження (500,00 грн.) та розвантаження (300,00 грн.) транспортного засобу складає 3 000,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт з доставки на спецмайданчик (а. с. 9).

Вартість знаходження автомобіля на спецмайданчику за першу-сьому добу, включно без ПДВ складає - 240,00 грн., що підтверджується квитанцією (а. с. 10).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. від 13 липня 2022 року було припинено розшук майна боржника, а саме транспортних засобів марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 ; марки ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 ; марки «TOYOTA», д.н.з. НОМЕР_4 (а. с. 12).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. від 13 липня 2022 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 521/16879/21 виданий 31 січня 2022 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення грошової суми в розмірі 7 423,98 грн. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено (а. с. 17).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2022 року судовий наказ, виданий 27 жовтня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП ЖКС «Хмельницький» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, був скасований (а. с. 20 - 22).

Між сторонами виникли правовідносини про стягнення заборгованості.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття/відхилення аргументів викладених у відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів погоджується із висновком суду про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 , оскільки останньою не правильно обрано захист свого порушеного права.

Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 визначено, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення.

Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання.

В порядку повороту виконання відповідачеві повертається все стягнуте з нього за скасованим рішенням (гроші, певні речі) у повному обсязі. Поворот виконання допустимий лише у обсязі безпідставно отриманого за скасованим рішенням.

Аналізуючи норми процесуального права щодо повороту виконання рішення суду, слід виходити, що таке може бути застосовано належним судом якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування.

Судом першої інстанції при розгляді питання про скасування судового наказу, виданого 27 жовтня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП ЖКС «Хмельницький» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, питання про поворот виконання рішення суду не вирішувалось.

Отже, за умови якщо питання про поворот виконання рішення суду не вирішувалось судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, чинне законодавство встановлює єдину можливість вирішення цього питання судом першої інстанції (чи іншим судом, в якому перебуває справа) стосовно рішення, яким з відповідача стягнуто певне майно.

Поворот виконання рішення суду - є самостійним способом захисту прав і певною процесуальною формою поновлення судом порушених прав зацікавлених осіб у разі, коли судове рішення виконане, але згодом скасовано з відмовою у задоволенні позову.

Згідно висновку Верховного суду, викладеного у постанові ВС КЦС у справі № 592/12956/21 від 22 березня 2023 року повернення набутого на підставі скасованого рішення має відбуватися через поворот виконання рішення, а не через повернення безпідставно набутого майна (кондикцію).

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь незаконно отриманих КП ЖКС «Хмельницький» з неї платежів за спожиті комунальні послуги за період з 01 травня 2005 року по теперішній час в розмірі - 34 970,29 грн. та стягнення моральної шкоди, то колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

В матеріалах справи відсутні судові рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП ЖКС «Хмельницький» платежів за спожиті комунальні послуги за період з 01 травня 2005 року по теперішній час в розмірі - 34 970,29 грн. у примусовому порядку, що свідчить про те, що дані кошти були сплачені ОСОБА_1 у добровільному порядку, а отже підстав вважати, що вказані кошти отримані КП ЖКС «Хмельницький» незаконно відсутні.

Крім того, ОСОБА_1 не було підтверджено будь-якими доказами протиправної поведінки КП ЖКС «Хмельницький» та спричинення останнім моральної шкоди ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджено постановою Кабінету міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року.

Відповідно до затвердженого Порядку тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку.

Згідно п. 10 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Невід`ємною частиною договору є копія рішення (розпорядження), яким встановлено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій із зазначенням структури тарифу, періодичності та строків надання послуг.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно п.6. ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів.

Пунктом 2. ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно з вимогами п. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг, визначеного додатком до Порядку.

Відповідно до п. 2.4. Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 30.07.2012 № 390, Виконавці що надають послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до відома споживачів доводиться інформація про зміну цін/тарифів з обґрунтуванням необхідності зміни.

ОСОБА_1 проживає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 , та є споживачем комунальних послуг. Також в цій квартирі зареєстровані - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Будинок АДРЕСА_1 знаходиться в обслуговуванні КП ЖКС «Хмельницький», яке фактично надає позивачці та членам її сім`ї житлово-комунальні послуги у вигляді утримання будинку та прибудинкової території та вивезення сміття.

Встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а. с. 8).

Як інвалід війни 2 групи вона користується 100% пільгою по сплаті житлово- комунальних послуг в межах норми споживання.

Відповідно до п. п. 4, 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Згідно з п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 1994 року № 94 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», пільги щодо оплати житла та комунальних послуг надаються ветеранам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, і особам, на яких поширюється чинність зазначеного Закону, незалежно від того, хто є наймачем і яка форма власності житлового фонду, з урахуванням членів їх сім`ї, які проживають разом з ними, виходячи із встановлених чинним законодавством норм житла та розміром плати за користування ним.

Відповідно до ч. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю внаслідок війни I групи та доглядає за ним, за умови що особа з інвалідністю внаслідок війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України.

Державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг та розмірів плати за житло і житлово-комунальні послуги, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло (стаття 9 Закону України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

В силу положень пункту 6 Порядку витрати державних органів, органів місцевого і регіонального самоврядування, підприємств, установ і організацій, пов`язані з наданням пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» покриваються місцевими фінансовими органами на підставі розрахунків, поданих організаціями, шляхом перерахування коштів на їх рахунки в установах банків.

Пільги, передбачені зазначеним Законом, надаються організаціями за рахунок власних коштів з наступним відшкодуванням їх з бюджету за встановленими нормами у погоджені з фінансовими органами терміни. Відшкодування організаціям витрат, пов`язаних з наданням пільг, фінансові органи провадять за рахунок коштів місцевих бюджетів на підставі перевірених ними розрахунків, поданих організаціями.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 р. № 117 затверджене Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, яке введеться структурними підрозділами Міністерством соціальної політики. До Реєстру вноситься інформація про осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, у т. ч. відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи) організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної у пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою «1-пільга», в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; надають консультації пільговикам, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу довідку про склад сім`ї, копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім`ї на пільги (з пред`явленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, пред`являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується.

Підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою «2-пільга».

Таким чином, відповідно до змісту Постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 389 органом який встановлює право споживача на пільгу за сплату житлово-комунальних послуг є відповідний структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, який у разі встановлення такої пільги споживачу, направляє відповідну інформацію організаціям, що надають житлово-комунальні послуги.

На підставі даних Реєстру та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 цього Порядку, розраховують щомісяця суму пільги на оплату житлово-комунальних послуг виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування;

Отже, передбачена інваліду війни пільга надається йому за рахунок підприємства чи організації, що надає послугу, відповідно й розмір щомісячної оплати спожитих послуг, що сплачується безпосередньо пільговиком, зменшується на розмір пільги.

КП ЖКС «Хмельницький» є суб`єктом, на якого покладено обов`язок розрахунку плати за житлово-комунальні послуги з урахуванням пільг, передбачених чинним законодавством.

Зі змісту листа Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 29 червня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , особа з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, з 01 червня 2005 року перебувала на персоніфікованому обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 користувалась 100-відсотковою знижкою при оплаті за житлово-комунальні послуги на одну особу в межах норм споживання, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

З 01 жовтня 2019 року почалася монетизація пільг на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 № 373 (далі-Порядок), паралельно функціонували дів системи надання пільг у грошовій формі - готівкова і безготівкова.

До компетенції управління входило нарахування пільги на житлово-комунальні послуги. Щомісяця ОСОБА_1 нараховувалася пільга на всі житлово-комунальні послуги, виходячи з розміру знижки, на яку вона мала право, та з урахуванням цін/тарифів і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування.

Оскільки у ОСОБА_1 була безготівкова форма виплати пільг, то частину платежів за неї здійснював уповноважений банк, а саме АТ «Ощадбанк», а частину вона повинна була сплачувати самостійно.

Підпунктом 2 п. 12 Порядку передбачено, що перерахування послідовності: коштів надавачам послуг здійснювалося АТ «Ощадбанк» у наступній постачання теплової енергії, постачання та розподіл природного газу або постачання та розподіл електричної енергії за наявності відповідного виду індивідуального опалення, постачання гарячої води, централізоване водопостачання, централізоване водовідведення, постачання та розподіл електричної енергії, постачання та розподіл природного газу, поводження з побутовими відходами, послуги з управління багатоквартирним будинком, внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку.

Тобто, АТ «Ощадбанк» здійснював перерахунок коштів не за пропорційним принципом (коли за кожну послугу проводився розрахунок в рівних відсотках від сум пільги), а за пріоритетним принципом - коли спочатку нараховувалась оплата за тепло, потім за газ, електроенергію і т.д..

Якщо сума пільги достатня, то сплата всіх послуг здійснювалася на 100 %. Залишок коштів пільги перераховувався на наступний місяць. Якщо суми пільги недостатньо, то сплачено було лише за ті послуги, на які вистачило коштів. Послуги, за які потрібно доплатити - АТ «Ощабданк» надсилав СМС-повідомлення (з розмірами доплати за кожним видом послуги).

Відповідно до п. 9 Порядку АТ «Ощадбанк» здійснював переказ коштів на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ «Ощадбанк» (його установами) та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг.

Виконавці комунальних послуг відповідно до Порядку надавали щомісяця АТ «Ощадбанк» реєстри пільговиків разом з даними про облікові записи пільговиків, нараховані суми за спожиті послуги у попередньому місяці та загальні суми до сплати, що включають заборгованість (переплату) за попередні періоди окремо за кожним видом послуги.

Оскільки перерахування коштів за послуги є виключно компетенцією АТ «Ощадбанк», за отриманням інформації про операції, здійснені за обліковим записом пільговика щодо перерахування коштів надавачам житлово-комунальних послуг, пільговику необхідно звертатися до АТ «Ощадбанк». Інформація надається в порядку, визначеному АТ «Ощадбанк».

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Що стосується доводу апеляційної скарги адвоката Мутафи Володимира Андрійовича, діючого від імені Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», відносно того, що пільга ОСОБА_1 діє в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв.м. загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв.м. на сім`ю), тобто у випадку ОСОБА_1 становить 63 кв.м., а загальна площа квартири становить 69,8 кв.м., у зв`язку із чим, вона повинна сплачувати за 6,8 кв.м. самостійно, є не спроможним, виходячи з наступного.

Загальна площа квартири ОСОБА_1 становить - 69,8 кв.м., в квартирі зареєстровано троє осіб, отже пільги діють на 21 кв.м. х 3 = 63 кв.м. + додаткові 10,5 кв.м. на сім`ю = 73,5 кв.м.. Таким чином, розрахунки представника відповідача є невірними.

Що стосується доводу апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було стягнуто на користь ЖКС оплату за гараж, оскільки на нього не діють пільги, то слід зазначити наступне.

У ОСОБА_1 у власності є автомобіль як засіб автопротезування, отриманий від держави безкоштовно, у зв`язку із чим у неї є пільги 100 % щодо оплати гаражу та інших нежитлових приміщень.

Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката Мутафа Володимира Андрійовича, діючого від імені Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», в їх сукупності зводяться до невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин, що не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг є недоведеними, а тому їх треба залишити без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг ОСОБА_1 та адвоката Мутафа Володимира Андрійовича, діючого від імені Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», відсутні.

Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Мутафа Володимира Андрійовича, діючого від імені Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси 12 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе