СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5083/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Наталія Іванівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах який діє адвокат Халупко Максим Юрійович до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2024 головуючим суддею визначено Кравченка Юрія Вікторовича. Справа передана судді 06.08.2024.

12 серпня 2024 суддя постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху з підстав несплати позивачками судового збору, незазначення у позовній заяві ціни позову, неправильного зазначення у позовній заяві імені третьої особи, відсутності одного примірника позовної заяви та доданих до неї документів.

21 серпня 2024 року на виконання зазначеної ухвали до суду надійшла заява адвоката Халупка М.Ю. про усунення недоліків позовної заяви.

22 серпня 2024 суддя постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху з підстав незазначення у позовній заяві ціни позову, неподання доказів на її підтвердження.

27 серпня 2024 року на виконання зазначеної ухвали до суду надійшла заява адвоката Халупка М.Ю. про додаткове усунення недоліків позовної заяви.

Заява передана судді 02.09.2024.

Дослідивши вказану заяву, суддя дійшов таких висновків.

До відкриття провадження у справі, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Нормативної дефініції дійсної вартості майна чинне законодавство України на сьогодні не містить.

Водночас у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що в ході вирішення питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. При цьому, під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до положень Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 ринкова вартість майна - це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Отже, поняття «дійсна вартість майна» є за своїм змістом тотожним поняттю «ринкова вартість майна»

Дійсна (ринкова) вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-III (далі - Закон).

Відповідно до положень статті 12 Закону звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Строк дії звіту про оцінку майна не може перевищувати шість місяців з дати оцінки, про що зазначається в такому звіті (пункт 2 розділу ІV Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17.05.2018 за № 658).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У заяві від 27.08.2024 представник позивачок, що вартість спірної квартири відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.06.2023, становить 66 829,00 гривень.

Очевидно, що така вартість та механізм визначення (запис про вартість квартири внесений до реєстру 12 серпня 2011 року) не відповідає вимогам встановлення дійсної вартості майна для визначення ціни позову і суми судового збору, яку мають сплатити позивачки.

Будь-яких інших доказів на підтвердження дійсної вартості спірної квартири представник позивачок не надав.

Наведене, з огляду на приписи Закону України «Про судовий збір», унеможливлює визначення правильної суми сплаченого судового збору.

Отже, позивачкам необхідно визначити ціну позову з урахуванням дійсної вартості спірної квартири, з поданням належних і допустимих доказів такої вартості, і, у разі необхідності, доплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху. При цьому, суддя вважає за доцільне встановити позивачкам строк у 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175-177, 185, 258, 260, 353ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Наталія Іванівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без руху.

Зобов`язати позивачок визначити ціну позову з урахуванням дійсної вартості спірної квартири, з поданням належних і допустимих доказів такої вартості, і, у разі необхідності, доплатити судовий збір.

Надати позивачкам строк для усунення недоліків позовної заяви, що становить 10 днів з дня вручення позивачкам цієї ухвали.

Роз`яснити позивачкам, що в разі невиконання ухвали суду у встановлені строки позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачкам, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Кравченко