Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

02.08.2024 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі судді Смілянського Є.А., при секретарі Гапон Т.В., розглянувши цивільну справу № 543/555/23 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства « Страхова Компанія « Провідна « про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до приватного акціонерного товариства « Страхова Компанія « Провідна « про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивував тим, що 17.12.2022 року о 11 год. 30 хв. в селі Лазірки, Лубенського району, Полтавської області, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом автомобілем Volkswagen Amarok реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи маневр по вулиці Гоголя, не переконався у безпеці руху, розпочав рух заднім ходом ( назад ) внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Touareg реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що знаходився позаду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху згідно якого водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний йому автомобіль Volkswagen Touareg реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Для відновлення автомобіля він витратив 72 870 грн.

Станом на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», що підтверджується діючим страховим Полісом № 210161494.

Згідно полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить - 160 000 гривень.

В зв`язку з страховим випадком він звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна`з метою отримання страхового відшкодування. Однак листом від 01.05.2023 року № 17-10/1648 ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» відмовила у виплаті страхового відшкодування в зв`язку з фальсифікацією, на думку відповідача, відомостей щодо факту настання страхового випадку, а саме дорожньо-транспортної пригоди та пошкоджень автомобіля.

Вважає, що такі твердження відповідача суперечать Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «, тому прохав суд стягнути з відповідача грошові кошти на відшкодування витрат на відновлення автомобіля та судові витрати.

Ухвалою судді від 05.06.2023 року справу передано на розгляд Солом`янському районному суду м. Києва. Ухвала судді від 05.06.2023 року скасована постановою Полтавського апеляційного суду від 15.02.2024 року.

Ухвалою судді від 28.02.2024 року відкрито провадження у справі.

Відповідач надав відзив де на позов заперечив пояснивши, що в даному випадку зобов`язання відповідача ( страховика ) випливає з договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а не безпосередньо з самого факту завдання шкоди. Також вивченням отриманих матеріалів та фотознімків виявлено невідповідність заявлених обставин виявленим пошкодженням та обстановці місця пригоди, що свідчить про імітацію страхового випадку, тому прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Стосовно судових витрат на правничу допомогу заперечив з мотивів відсутності порядку обчислення гонорару адвоката та його сплати з урахуванням складності справи та відсутністю доказів понесених обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу і здійснення таких витрат. Заявив клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Ухвалою суду від 24.04.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

На розгляд справи позивач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про її розгляд. Суд ухвалив розглянути справу без участі позивача.

На розгляд справи представник позивача з`явився, позов підтримав та надав пояснення згідно мотивів викладених в позові.

На розгляд справи відповідач не з`явився. Суд ухвалив задовольнити клопотання відповідача та розглянути справу без участі відповідача.

Судом на підставі допустимих, належних, достовірних та достатніх доказів встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

17.12.2022 року об 11 год. 30 хв. в селі Лазірки, Лубенського району, Полтавської області, по вулиці Гоголя водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом автомобілем Volkswagen Amarok реєстраційний номер НОМЕР_1 , , не переконався у безпеці руху, розпочав рух заднім ходом ( назад ) внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Touareg реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що знаходився позаду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначені обставини підтверджуються наданими письмовими доказами та поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що вона 17.12.2022 року керувала автомобілем Volkswagen Touareg реєстраційний номер НОМЕР_2 . Спереду неї їхав автомобіль Volkswagen Amarok реєстраційний номер НОМЕР_1 , який несподівано зупинився та став рухатися назад і в`їхав у решітку автомобіля під її керуванням. В подальшому водій автомобіля Volkswagen Amarok від`їхав вперед, вони оглянули пошкодження автомобілів та склали Європротокол.

Суд вважає, що за вказаних обставин водій автомобіль Volkswagen Amarok реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху згідно якого водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам.

Автомобіль Volkswagen Touareg реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний ОСОБА_1 автомобіль Volkswagen Touareg реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження для відновлення якого він витратив 72 870 грн., що підтверджується актом виконаних робіт, рахунком від 22.02.2023 року та квитанцією від 22.02.2023 року № 1142.

Станом на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», що підтверджується діючим страховим Полісом № 210161494. Згідно полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить - 160 000 гривень.

В зв`язку з страховим випадком ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» з метою отримання страхового відшкодування, що підтверджується заявою від 20.12.2022 року і повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду від 19.12.2022 року та 20.12.2022 року.

Листом від 01.05.2023 року № 17-10/1648 ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» відмовила у виплаті страхового відшкодування в зв`язку з фальсифікацією, на думку відповідача, відомостей щодо факту настання страхового випадку, а саме дорожньо-транспортної пригоди та пошкоджень автомобіля.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно статті 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно статті 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно п.34.2 ст.34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п.34.3 ст.34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно п.35.1 ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п.36.1 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Таким чином, враховуючи отримання ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» заяви позивача про виплату страхового відшкодування згідно норм діючого законодавства відповідач мав сплатити належну позивачу суму страхового відшкодування ( за винятком франшизи ), однак всупереч вищевказаним нормам закону відповідач у встановлені строки суму страхового відшкодування не виплатив, чим порушує права позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Відповідно до ч. 2 ст.636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Згідно з ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідач, посилаючись на імітацію страхового випадку, не надав суду достовірних та переконливих доказів зазначеного, оскільки послався на власні висновки зроблені не на підставі автотехнічних відомостей ( досліджень висоти контактуючих поверхонь, їх довжини, швидкості автомобілів, конструктивних особливостей бамперу та решітки тощо ), що є недостатнім, на думку суду, для висновку про імітацію страхового випадку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Статтею 12 цього ж Закону передбачено, що страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. Оскільки розмір франшизи за договором страхування ( поліс № 210161494 ) становить 3200 грн., сума стягнення з відповідача складає: 72 870 грн. - 3200 грн. = 69 670 грн.

Жодних доказів на спростування розміру матеріальної шкоди відповідачем не надано, клопотань про призначення експертизи відповідачем не заявлено.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково.

При визначенні суми відшкодування судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), доведеності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яку згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Згідно ч. 4 - ч. 6 ст. 137 ЦПК України:

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача заявив клопотання про відмову позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Дослідивши перелік і вартість послуг, наданих адвокатом позивачу за договором про надання правової допомоги, та зокрема врахувавши те, що позивачем не надано доказів позасудового обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд не може визнати співмірним зі складністю наданих послуг та з витраченим адвокатом часом заявлений позивачем розмір його витрат на правову допомогу, та вважає, що виходячи з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін відшкодуванню підлягають судові витрати на оплату послуг адвоката згідно договору № 48 від 17.05.2023 року про надання правової допомоги, понесені позивачем по справі у зв`язку із представництвом позивача в судових засіданнях, що становлять 5000 грн. та які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Судові витрати у вигляді судового збору згідно ст. 141 ч. 1 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства « СТРАХОВА КОМПАНІЯ « ПРОВІДНА «, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заподіяну матеріальну шкоду в сумі 69 670 грн., судові витрати на оплату судового збору в сумі 1026 грн 46 коп. та на правничу допомогу адвоката в сумі 5000 грн.

3.В задоволенні решти позовних вимог та стягнення решти судових витрат відмовити.

4.Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

5.Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; місцепроживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА», ідентифікаційний номер 23510137; місцезнаходження: місто Київ, проспект Повітряних Сил, 25;

- третя особа: ОСОБА_2 ; місцепроживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Є.А.Смілянський

Повне рішення складене 12.08.2024 року.