Дзержинський міський суд Донецької області
===============================================================================
Справа №225/406/24
Провадження №2/225/151/2024
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2024 року

приміщення суду за адресою: вул. Дружби, 4, м. Торецьк, 85200

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участі секретаря судового засідання Савченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного провадження справу за позовом представниці позивача Трун Ольги Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати,

в с т а н о в и в:

21.02.2024 представник позивача ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського суду Донецької області із позовом до відповідача - ТОВ «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське», 17.11.2020 був звільнений за власним бажанням. Позивачем було подано позов до ТОВ «Краснолиманське», оскільки при звільненні підприємство не провело з ним остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, яка передбачена ст.116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 15.09.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати задоволено та 28.12.2023 ТОВ «Краснолиманське» виконало вказане рішення в повному обсязі. Позивач відповідно до ст.117 КЗпП України просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.08.2023 по 28.12.2023.

22.02.2024 представниці позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського суду Донецької області із позовом до ТОВ «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку у розмірі 63769,00 грн. на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою Дзержинський міський суд Донецької області від 05.03.2024 цивільну справу №225/406/24 за позовом представниці позивача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та цивільну справу №225/412/24 за позовом представниці позивача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати об`єднано в одне провадження, по об`єднаній цивільній справі призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 та його представниця ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, представниця позивача надала заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Окрім того, представницею надано розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який складає 78015,62 грн.

Представник відповідача, ТОВ «Краснолиманське», в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому просив справу розглянути без участі представника товариства, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні просить задовольнити частково, застосувати принцип розумної співмірності та пропорційності при визначенні суми середнього заробітку належного позивачеві, шляхом зменшення розміру відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України. У задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини заробітку просить відмовити, оскільки розмір компенсації втрати частини заробітку є значно завищеним та алгоритм її розрахунку суперечить нормам чинного законодавства.

Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив фактичні данні та відповідні їм правовідносини, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем з 11.04.2018 та 17.11.2020 його звільнено з підприємства за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 15.09.2023 у цивільній справі №225/1697/23 з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 133 740, 54 грн.

Відповідно до копії платіжного документу №2899 від 28.12.2023, яка була долучена позивачем до позовної заяви, сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 133740,54 грн. стягнута з ТОВ «Краснолиманське» (виконавчий лист Дзержинського міського суду Донецької області №225/1697/23, ВП №73687052) була перерахована позивачу 28.12.2023.

Згідно з довідкою ТОВ «Краснолиманське» №154 від 27.02.2024 середній заробіток ОСОБА_1 на дату звільнення склав 876,58 грн.

Згідно із ч.1 ст.47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплат.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відшкодування, передбачене ст.117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Заявляючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач зазначає період затримки з 25.08.2023 (з моменту доставки позовної заяви ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС відповідача) до 28.12.2023 (дня повного розрахунку).

Період розрахунку відшкодування, передбачений ст.117 КЗпП України, обмежений, він повинен бути не більше шести місяців.

Позивач, з урахуванням встановленого строку ст.117 КЗпП України, має право на отримання відшкодування за період з 26.08.2023 до 28.12.2023, що буде дорівнювати 78 015,62 грн., із розрахунку: 89 робочих днів х 876,58 грн. (середній заробіток позивача, відповідно до наданої відповідачем довідки № 154 від 27.02.2024).

З огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст.117 КЗпП України, враховуючи розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором, ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника, інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц, від 18.03.2020 у справі №711/4010/13-ц, від 13.05.2020 у справі № 810/451/17, від 26.02.2020 у справі № 821/1083/17.

Беручи до уваги розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, період затримки виплати такої заборгованості, граничний шестимісячний період для стягнення середнього заробітку за час затримки, вже стягнуте за рішенням суду передбачене ст.117 КЗпП України відшкодування в розмірі 133740,54 грн., суд вважає справедливим, пропорційним та таким, що відповідатиме обставинам справи, визначення розміру відповідальності відповідача в сумі 78 015,62 грн., яка і підлягає відшкодуванню з роботодавця.

Крім того, слід враховувати роз`яснення, наведені у абз.5 п.6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року у відповідності до яких, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

У зв`язку з викладеним суд дійшов до висновку, що з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 належить стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 78 015,62 грн., з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення компенсації втрати частини заробітку в розмірі 63769, 00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Нормами ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні положення має ч.1 ст.115 КЗпП України.

Згідно зі ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

У ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з довідкою ТОВ «Краснолиманське» №157 від 27.02.2024 заборгованість з виплати заробітної плати виникла за період з листопада 2019 року по листопад 2020 року та становила 133 740, 54 грн. - сума заборгованості після утримань всіх обов`язкових податків та зборів. Заборгованість у сумі 133 740, 54 грн. стягнуто у грудні 2023 року.

Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача як роботодавця на свою користь компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно дост.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»).

Відповідно до п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Заборгованість утворилась у листопаді 2019 року, виплачена у грудні 2023 року.

Згідно з розрахунком суду відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» від 21.02.2001, розмір суми компенсації (до оподаткування) втрати частини заробітку складає 67661, 66 грн.

Оскільки, суд не може вийти за межі позовних вимог, перевіривши розрахунок, наданий представником позивача, приходить до висновку, що стягненню підлягає компенсація втрати частини заробітку в розмірі 63769, 00 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення компенсації втрати частини заробітку в розмірі 63769, 00 грн. підлягають задоволенню в межах позовних вимог.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено, понесений позивачем судовий збір в розмірі 968,96 грн. слід стягнути з відповідача в повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги про стягнення компенсації втрати частини заробітку задоволені, позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення з позовом до суду, з яким він звернувся через систему «Електронний суд», то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн (1211,20 грн х 0,8).

Керуючись ст.ст.5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 352-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов представниці позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (01001, м.Київ, вул.Прорізна, 12а, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 78 015,62 гривень (сімдесят вісім тисяч п`ятнадцять гривень 62 копійки), з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 63769,00 гривень (шістдесят три тисячі сімсот шістдесят дев`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 968,96 гривень (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 98 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» () в дохід держави судовий збір в розмірі 968,96 гривень (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 98 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Повний текст рішення складений 21.03.2024 року.

С у д д я: О.Г.Геря