н/п 2-с/490/58/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Романової К.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 490/10727/19 за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва виданий судовий наказ (справа №490/10727/19) за заявою ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» борг за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2017 року по листопад 2019 року в розмірі 15079,66 грн, судовий збір у розмірі 192,10 грн, три відсотки річних у розмірі 544,61 грн, збитки від інфляції в сумі 1261,73 грн.

13.05.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє його представник - адвокат Гавловська Ю.В., про скасування судового наказу, в якій заявник висловлює свою незгоду із заявленими вимогами, вважає за необхідне скасувати судовий наказ, мотивуючи це тим, що у заявника відсутні будь-які правові підстави звертатися до ОСОБА_1 з вимогами щодо погашення заборгованості за період, коли вона послугами теплопостачання не користувалась, договірні відносини між сторонами відсутні та за адресою: АДРЕСА_1 встановлено індивідуальне опалення з 2014 року та є згода адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 18.10.2012 р. на відключення від мереж ЦО і ГВП та влаштування автономного опалення, що підтверджується наданими доказами.

Отже, на підставі вищевикладеного, заявниця вважає, що заборгованість нарахована неправомірно, а тому у заяві про видачу судового наказу вбачається спір про право, отже судовий наказ підлягає скасуванню.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.05.2024 року прийнято дану заяву до розгляду, призначено судове засідання.

Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

ОСОБА_1 просила про поновлення пропущеного строку, в якому вказує, що не отримувала копію зазначеного судового наказу, про судовий наказ дізналася з виконавчого провадження на підставі якого було заблоковано її єдину пенсійну картку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не отримано судовий наказ з екземпляром заяви, що підтверджується поштовим конвертом з відміткою про невручення поштового відправлення по причині «за закінченням терміну зберігання».

За постановою ВС від 18.01.2023 року у справі № 947/15524/20 повернення повістки про виклик до суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце розгляду справи.

За такого, клопотання заявниці про поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню.

Згідно із частиною третьою статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи вимоги цивільно - процесуального законодавства - судовий наказ скасовується, якщо надійшла заява боржника про скасування судового наказу.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Отже, зазначені в заяві про скасування судового наказу доводи заявниці можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

За таких обставин, оскільки спірний наказ видано без врахування наведених у заяві про скасування судового наказу обставин та фактів, зважаючи на те, що боржник оспорює наявність заборгованості, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що у даному випадку з правовідносин, які склалися між сторонами вбачається спір про право, тому суд вважає, що судовий наказ від 10.02.2020 року по справі №490/10727/19 підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170,171 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про поновлення пропущеного строку - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для подачі заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 490/10727/19 за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Центральним районним судом м. Миколаєва 10 лютого 2020 року, у справі 490/10727/19 за заявою ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» борг за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2017 року по листопад 2019 року в розмірі 15079,66 грн, судовий збір у розмірі 192,10 грн, три відсотки річних у розмірі 544,61 грн, збитки від інфляції в сумі 1261,73 грн.

Роз`яснити стягувачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Ухвала оскаржується в порядку, передбаченому ст.ст. 352-354 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова