Справа № 128/1951/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2024 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голоти О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської територіальної громади Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Позов мотивує тим, що є єдиним спадкоємцем за заповітом і звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, який розташований за адресою по АДРЕСА_1 .

За таких підстав, що оскільки покійна ОСОБА_2 за життя не виготовила правовстановлюючих документів, тому позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після її смерті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Грабік М.С. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують.

Представник відповідача Стрижавської територіальної громади Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника. У вирішенні справи покладаються на розсуду суду.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В. за №26/02-31 від 15.05.2023 (а.с.4) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки документи, що посвідчують право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , на ім`я померлої у спадкоємця відсутні. Інформація щодо зареєстрованого права власності за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутня.

Даний факт підтверджується Інформацією з державного реєстру (а.с.5).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В. за №20/02-14/2/2020 від 01.05.2023 (а.с.6) заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 подав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомостей про інших спадкоємців не має.

Відповідно до довідки Літинського ВП КН «ВООБТІ`за №53 від 05.05.2023 (а.с.7) станом на 31.12.2012 р. реєстрація права власності об`єкта нерухомого майна, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , КП «ВООБТІ» не проводилась. З 01.01.2013 функції з державної реєстрації прав власності на нерухоме майно покладені на органи державної реєстрації прав Міністерства юстиції України.

Станом на 03.05.2023 року, технічна інвентаризація зазначеного вище об`єкта нерухомого майна, не проводилась.

Відповідно до рішення Пеньківської сільської ради народних депутатів від 17.02.1994 (а.с.8) ОСОБА_2 (так у документі) передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га, яка розташована в межах села, для ведення особистого підсобного господарства, в т.ч. по вул. Купрійчука , біля хати 0,35 га.

Відповідно до технічного паспорту (а.с.10-12) зазначається технічна характеристика на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до заповіту (а.с.16) ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати її на день смерті і на що вона матиме право за законом заповідає ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.17) їх батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 04.05.1968 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " ОСОБА_3 " (а.с.18)

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8 (а.с.18) її батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Відповідно до свідцотва про шлюб (а.с.19) ОСОБА_8 10.09.1989 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " ОСОБА_8 ".

Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.20) ОСОБА_10 та ОСОБА_12 є батьками ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області за №42 від 18.04.2023 (а.с.21) дійсно згідно погосподарської книги №8 за 2021-2023 рр., номер об`єкта погосподарського обліку - 02-0076-3, житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 (до зміни адміністративно-територіального устрою - Літинський район Вінницька область) рахується за ОСОБА_2 , 1929 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також в судовому засіданні досліджено спадкову справу №02/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 (а.с.50-72).

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальному порядку позивач не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок, оскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст.315, 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок загальною площею 58,2 кв.м., житловою площею 34,1 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.