Провадження № 2/643/598/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2024 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Осадчого О. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Андрєєва Я. Д.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Молдавської О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2021 року представник позивача ОСОБА_5 адвокат Маркевич С. В. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача в якості відшкодування завданої майнової шкоди суму у розмірі 45302,71.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2020 сталася ДТП за участю водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , внаслідок якої транспортному засобу позивача завдано технічних пошкоджень. Вина ОСОБА_4 у зазначеній пригоді встановлена рішенням суду. Представник позивача зазначає, що вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_3 складає 92922,32 грн. згідно зі звітом про оцінку відновлювального ремонту, фактично понесені витрати позивача на відновлювальний ремонт автомобіля склали 88880,00 грн. ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» сплатило на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 43577,29 грн. Представник позивача зазначає, що відповідачем має бути відшкодована різниця між фактично понесеними позивачем витратами, пов`язаними із відновленням пошкодженого автомобіля, у розмірі 88880,00 грн. та страховим відшкодуванням у розмірі 43577,29 грн., що дорівнює 45302,71 грн. У зв`язку з чим подається зазначений позов.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2021 року справу № 643/16707/21 за вищевказаним позовом розподілено у провадження судді Московського районного суду м. Харкова Афанасьєва В. О.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2021 року у справі № 643/16707/21 прийнято позовну заяву ОСОБА_3 до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті.

04 січня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому ОСОБА_4 просила задовольнити позов ОСОБА_3 частково у розмірі 1000,00 грн. як суми франшизи, визначеної страховим договором

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 січня 2022 року у справі № 643/16707/21 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

25 січня 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

07 лютого 2022 року від ОСОБА_4 надійшли заперечення, у яких відповідач зазначає, що позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2022 року у справі № 643/16707/21 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Страхову компанію «БРОКБІЗНЕС», якій встановлено строки для подання пояснень.

На виконання розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справа № 643/16707/21 направлена до Октябрського районного суду м. Полтави.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 квітня 2023 року справу № 643/16707/21 за вищевказаним позовом розподілено у провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л. І.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20 квітня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу № 643/16707/21, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2023 року цивільну справу № 643/16707/21 передано за підсудністю на розгляд до Московського районного суду м. Харкова.

17 жовтня 2023 року до Московського районного суду м. Харкова надійшли матеріали цивільної справи № 643/16707/21 згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2023 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 жовтня 2023 року справу № 643/16707/21 розподілено у провадження судді Московського районного суду м. Харкова Осадчого О. В.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу № 643/16707/21, яку призначено у підготовче засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу № 643/16707/21 до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24 січня 2024 року визнано обов`язковою явку третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Страхової компанії «БРОКБІЗНЕС», у судові засідання у справі № 643/16707/21.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2024 року задоволено заяву представника третьої особи про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні через технічні питання перервався зв`язок з представником третьої особи.

Представник позивача позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив врахувати позицію, викладену у заявах по суті справи, та у письмових поясненнях, які долучив у судовому засіданні.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що 11 грудня 2020 року о 08 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Тoyоtа Auris, д. н. з. НОМЕР_1 , на вул. Академіка Павлова, 44-Б в м. Харкові, при виїзді з парковки не надала перевагу в русі автомобілю Mersedes Benz, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по вул. Академіка Павлова у бік вулиці Івана Камишева, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем, чим порушила вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України, а саме: виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 15 січня 2021 року у справі № 643/20574/20 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено відповідне адміністративне стягнення.

Постанова Московського районного суду м. Харкова від 15 січня 2021 року у справі № 643/20574/20 набрала законної сили 26 січня 2021 року.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 слідує, що позивач ОСОБА_3 є власником автомобіля «Mercedes-Benz А160», д. н. з. НОМЕР_2 .

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» на підставі договору страхування № АК-8944315 від 03 березня 2020 року.

ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» виплачено позивачеві страхове відшкодування у розмірі 43577,29 грн.

Згідно зі звітом № 112/11/20 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz А160», д. н. з. НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту становить 92922,32 грн., вартість матеріального збитку становить 47611,20 грн.

Згідно з рахунком-фактурою № 316 від 14 січня 2021 року, складеного ФОП ОСОБА_6 , вартість ремонту автомобіля «Mercedes А160», д. н. з. НОМЕР_2 , становить 88000,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 45302,71 грн.

Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що для повного відшкодування завданої шкоди відповідач зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди (відновлювальним ремонтом без врахування зносу) і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

У матеріалах справи міститься відзив відповідача, згідно з яким останній зазначає щодо необґрунтованості позовної вимоги, оскільки вони не пред`являлися до страхової компанії, розмір страхового відшкодування позивачем не оскаржувався, а також через те, що надані позивачем на підтвердження суми збитку акти здачі-прийому виконаних робіт та рахунок є сумнівними, та є недостатніми т недопустимими доказами.

У відповіді на відзив представник позивача зазначає про наявність підстав для відшкодування майнової шкоди особою, яка завдала таку шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність з огляду на положення законодавства та практику Верховного Суду. Крім цього, зазначає, що процедура визначення розміру завданої шкоди/матеріального збитку не порушена, звертання до страхової компанії здійснювалося.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що процедура визначення розміру порушена через відсутність повідомлення зацікавлених осіб під час проведення оцінки автомобіля; позивач мав право оскарження у судовому порядку дії страхової компанії щодо розміру страхової виплати; обов`язок виплати страхового відшкодування покладається на страхову компанію; розмір шкоди у сумі 88000,00 грн. не підтверджений.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Загальні підстави та особливості відшкодування шкоди, у тому числі завданої джерелом підвищеної небезпеки, передбачені статтями 1166, 1167, 1187 ЦК України.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( частина друга статті 1187 ЦК України).

Отже, особа, якій заподіяно шкоду, зокрема внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у випадках, визначених законом, має право на її відшкодування. Захист цього права фізичних та юридичних осіб у разі настання страхових випадків, передбачених договором страхування або законом, забезпечує цивільно-правовий інститут страхування.

Обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обовязок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обовязку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобовязання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обовязку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.

Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18.

Згідно з частиною першою статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобовязання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обовязку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Отже, позивач має право на відшкодування в повному обсязі реальної вартості понесених витрат.

Позивачем розраховано різницю суми відшкодування матеріальних збитків, виходячи із вартості ремонту автомобіля згідно з рахунком-фактурою № 316 від 14 січня 2021 рокуу розмірі 88000,00 грн. за відрахуванням сплаченого страхового відшкодування у розмірі 43577,29 грн., що становить 45302,71 грн.

Вважає, що з відповідача підлягають стягненню реальні збитки витрати, які позивачка понесла для відновлення свого порушеного права.

Щодо твердження позивача про відшкодування збитків суд вважає таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Отже, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням».

Так, позивачем на підтвердження фактичних витрат на ремонт автомобіля «Mercedes-Benz А160», д. н. з. НОМЕР_2 , надано рахунок-фактуру № 316 від 14 січня 2021 року, складеного ФОП ОСОБА_6 , які становлять розмір у сумі 88000,00 грн., акт здачі-прийому виконаних робіт від 20 травня 2021 року, квитанцію АТ КБ «ПриватБанк» про сплату 88000,00 грн. зазначеній фізичній особі-підприємцю та товарний чек № 184 від 20 травня 2021 року про оплату за ремонт автомобіля у розмірі 88000,00 грн.

У рахунку-фактурі № 316 від 14 січня 2021 року зазначено, що постачальником послуг з виконання ремонтних робіт на автомобіль «Mercedes-Benz А160», д. н. з. НОМЕР_2 , є ФОП ОСОБА_6 , вартість ремонту автомобіля «Mercedes А160», д. н. з. НОМЕР_2 , становить 88000,00 грн. ПДВ не передбачено платником єдиного податку.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19 та у постанові від 21 грудня 2020 року у справі № 911/286/20.

При цьому, у звіті № 112/11/20 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz А160», д. н. з. НОМЕР_2 , сума відновлювального ремонту зазначена з урахуванням ПДВ.

Отже, позивач не надала до суду належних та допустимих доказів сплати підрядником ПДВ.

При цьому, вартість ремонту без ПДВ суб`єктом оцінювання визначена у розмірі 80886,55 грн., що є суттєво нижче, ніж витрачено позивачкою на ремонт свого автомобіля. Крім цього, звіт оцінщика не оспорено, а перед судом завищення суми ремонту не обґрунтовано. Тому суд не може взяти до уваги документи щодо фактичних витрат позивача на проведення ремонту.

Верховний Суд у своїй постанові від 12.07.2023 у справі №591/1861/22 зазначив, що у разі відсутності в матеріалах справи документального підтвердження факту оплати проведеного позивачем ремонту, правильним є зменшення вартості відновлювального ремонту на суму ПДВ.

З огляду на викладене, різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та страховим відшкодуванням у сумі 43577,29 грн. складає 37309,26 грн., до цієї суми необхідно додати 1450 грн. витрати позивача на послуги евакуатора.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача про те, що позивачем не доведено розмір завданої їй шкоди, оскільки дані твердження не підтверджені належними та допустимими доказами і суперечать наявним у справі матеріалам.

Відповідач не надала альтернативного висновку, звіту чи акту про вартість матеріального збитку, не заявила клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи у цій справі.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню матеріальні збитки, завдані дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 38759,26 грн., а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 4, 12, 76 81, 89, 141, 258 259, 263 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування завданої майнової шкоди суму у розмірі 38759 (тридцять вісім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 26 коп.

Стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 776 (сімсот сімдесят шість) грн. 90 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС», , м. Київ, вул. Білоруська, 3

Повний текст рішення складений та підписаний 07 червня 2024 року.

Суддя О. В. Осадчий