Справа № 585/4741/23
Номер провадження 2/585/129/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Цвєлодуб Г.О.,

при секретарі Салій О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області відділ обліку, розподілу житлової площі, про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

28.11.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області відділ обліку, розподілу житлової площі, про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням.

Позов обґрунтований тим, що позивач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Заначена квартира була надана на підставі ордеру та не є приватизованою, право власності на квартиру не оформлене. Вона та відповідач зареєстровані у вказаній квартирі. Відповідач не проживає у вказаній квартирі більше 15 років без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, квартирою не цікавиться. Через те, що відповідач зареєстрований у даній квартирі, вона не може вирішити питання з отримання субсидії. Тому, з цих підстав просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 14.12.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

Позивач в клопотанні до суду позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі.

Відповідач до суду не з`явився, проте належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.

Представник виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області відділу обліку, розподілу житлової площі в заяві до суду просив справу слухати без його участі, справу розглянути за наданими позивачем доказами.

Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади.

Відповідно до паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , наймач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається з копій свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно.

Згідно акту проведення обстеження на предмет фактичного проживання від 04.01.2024 р. за адресою: АДРЕСА_1 , підписаного головою квартального комітету Шаниною Т.Д. та мешканцями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою, але без поважних причин не проживає протягом довгого часу.

Згідно зі статтею 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно з частиною четвертою статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У частині третій статті 71 ЖК України наведено випадки, у яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Вичерпного переліку поважності причин непроживання в житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщення понад шість місяців та поважність причин такої відсутності. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ЦПК України щодо оцінки доказів.

Доказів, що відповідач відсутній у вказаній квартирі та не користується нею понад шість місяців, суду не надано.

Належних доказів того, що відповідач не мешкає у квартирі без поважних причин суду не надано.

Суд не приймає до уваги, наданий позивачем акт від 04.01.2024 року, оскільки не є достатнім та беззаперечним доказом для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зокрема з підстав того, що в останньому відсутні відомості про час (період), протягом якого відповідач не проживає за адресою реєстрації, як і не містить даних про його підписання особами, які реально можуть засвідчити такі дані, так як є безпосередніми сусідами за місцем проживання та реєстрації позивача.

Інших доказів позивачем до суду не подано.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Реалізуючи своє право на житло кожен може користуватись тільки тим житлом, право користування яким у нього виникло на підставі правочину, або на підставі закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тобто, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Позивач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодного доказу як про набуття свого права на квартиру, так і про те, хто є власником цієї квартири.

Отже, позивач не подавши доказів про те, хто є власником чи наймачем квартири, не довела, що в неї виникло право на звернення до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Враховуючи викладене та оцінивши усі надані стороною докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи принцип пропорційності у цивільному судочинстві та дотримання розумного балансу інтересів сторін, дійшов висновку, що допустимих доказів того, що відповідач тривалий час (згідно визначення ст. 71 ЖК України) не проживає у вказаній квартирі, а також доказів того що він втратив інтерес до житла, позивач, не надав, а тому підстав для задоволення позову, суд не вбачає.

За положеннями статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи норми ст. 141 ЦПК , оскільки суд відмовив у задоволенні позову, витрати щодо розгляду покладаються на позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області відділ обліку, розподілу житлової площі, про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З повний текстом рішення суду можна буде ознайомитись у приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області 29 січня 2024 року або у електронному кабінеті користувача у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» за відповідним номером справи.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ