Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1726/23
Провадження № 2/542/50/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Кумечко Марини Сергіївни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Швець Руслан Олегович, Новосанжарський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Кумечко Марина Сергіївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , 11.10.2023 року звернулася до суду з даним позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Швець Руслан Олегович, Новосанжарський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та просить визнати виконавчий напис від 02.06.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем та зареєстрований в реєстрі за №4918, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості у розмірі 114950,47 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування вимог посилається на те, що у відкритому доступі в реєстрі виконавчих проваджень Позивач - ОСОБА_1 дізнався, що відносно нього відкрите Головним державним виконавцем Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Козаченко Наталією Віталіївною виконавче провадження №54822386, де стягувачем є ПАТ КБ «Приват Банк».

Оскільки позивач не отримував жодного документа від Головного державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Козаченко Наталії Віталіївни, адвокатом Кумечко М.С. по виконавчому провадженню №54822386 було подано адвокатський запит з вимогою надати належним чином завірені: постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу; копію виконавчого напису нотаріуса відповідно до якого, за заявою ПАТ КБ «Приват Банк» було відкрито виконавче провадження; копію заяви про відкриття виконавчого провадження ПАТ КБ «Приват Банк».

Зазаначає, що 03 жовтня 2023 року від Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області надійшла відповідь. Відтак копію постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження №54822386 позивач отримав лише 03 жовтня 2023 року. Ознайомившись з документами виконавчого провадження, було виявлено, що предметом стягнення за виконавчим провадженням №54822386 - є заборгованість ОСОБА_1 ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК». Загальна сума стягнення за виконавчим провадженням становить 114950,47 грн., що складається з суми боргу.

Вказує, що ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» не направляло жодних листів з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі стислого змісту порушених зобов`язань, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги, що не може свідчити про її безспірність, як основну умову вчинення виконавчого напису.

Вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича від 02.06.2017 №4918 підлягає скасуванню, оскільки: нотаріусом не дотримано приписи ст.ст. 87 і 88 ЗУ «Про нотаріат», у т.ч. вчинений напис на підставі документа, за яким стягнення заборгованості у безспірному порядку неможливе; відсутня безспірна заборгованість позивача перед відповідачем; відповідачем для вчинення виконавчого напису не надано нотаріусу документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача, та не доведено наявності негативних наслідків через прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, які могли виникнути лише для первісного кредитора, не надано арифметичного розрахунку з посиланням на норми Кредитного договору щодо стягнення сум штрафів та пені; не повідомлено нотаріусом позивача про отримання заяви відповідача про вчинення виконавчого напису (письмової вимоги про усунення порушень Позивач не отримував); відсутні первинні бухгалтерські документів на підтвердження заборгованості.

Підстави виникнення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» встановити неможливо, оскільки відповідно до Листа Новосанжарського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області №14486 від 03.10.2023р., на підставі розпорядження №4 начальника Новосанжарського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області від 14.01.2022р. та Наказу Міністерства юстиції України від 07.06.2017р. №1829/5, матеріали виконавчого провадження 54822386 було знищено шляхом спалення.

Тому вважає, що виконавчий напис № 4918 від 02 червня 2017 року має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 16.10.2023 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 20.11.2023 року (а.с.52-53).

Ухвалою суду від 16.10.2023 року задоволено заяву позивача про забезпечення доказів (а.с.49-51).

Ухвалою суду від 18.12.2023 року було витребувано докази (а.с. 102-103).

01.11.2023 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву (а.с.62-69), в якому представник відповідача зазначає, що з позовними вимогами не погоджується, вважає позов безпідставним та необгрунтованим, натомість виконавчий напис, вчинений 02.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. №4918 таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню, виходячи з наступного. Відповідно до укладеного договору №РLРDСС9F6А0021 від 05.05.2011 ОСОБА_1 отримав строковий кредит у розмірі 6000 грн. терміном на 24 місяця зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором.

Однак ОСОБА_1 грошові зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, порушив строк виконання зобов`язання по слаті кредиту, відсотків за користування кредитом, неустойки, а тому, банк як кредитодавець, набув право стягнути заборгованість в позасудовому порядку.

Так, 02.06.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис №4918, яким запропоновано стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №РLРDСС9F6А0021 від 05.05.2011 в розмірі 114950,47 грн.

При цьому позивач жодних контррозрахунків або доказів невідповідності чи відсутності боргу перед Банком, платіжних документів на підтвердження повного або часткового виконання зобов`язань за укладеним кредитним довором станом на день вчинення виконавчого напису не надав, тобто, позивач належними доказами не спростовує, а ні факту заборгованості перед Банком, а ні розміру боргу зазначеного у виконавчому написі.

В той же час укладений між Банком та ОСОБА_1 кредитний договір №РLРDСС9F6А0021 від 05.05.2011 не є розірваним, не визнаний в судовому порядку недійсним, а отже, його дійсність презумується.

Крім того, зазначили, що витрати на оплату правничої допомоги адвоката в розмірі 8000 грн відповідно до положень ст.137 ЦПК України не підлягають задоволенню. Разом з позовною заявою позивачем не надано договір про надання правової допомоги, опису виконаних робіт, акту-приймому-передачі робіт та розрахункового документу на підтвердження сплати гонорару.

У зв`язку із викладеним, представник відповідача просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кумечко М.С. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с. 56-57, 76-77, 86-87, 89, 104). Представником позивача надано суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі позивача та його представника (а.с. 116).

Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с.60, 90,107). У відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача (а.с. 62-69).

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 59, 88, 106). Заперечень на позов не надав.

Третя особа: представник Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 55, 85, 105), заперечень на позов на надав.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

02.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4918, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №РLРDСС9F6А0021 від 05.05.2011 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 114950,47 грн.(а.с.109).

Згідно з постанови про відкриття виконавчого провадження №54822384 від 03.10.2017 року вбачається, що державним виконавцем Козаченко Наталією Віталіївною відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 114950 грн. 47 коп. на підставі вказаного виконавчого напису№4918 від 02.06.2017 року (а.с.24).

Згідно з відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. від 25.10.2023 року за №99/01-16, надати копії документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис від 02.06.2017 року за реєстровим №4918 не виявилось можливим, так як відповідно до Акту №1 про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду від 03.01.2022 року за 2014-2018 роки погодженого Протоколом №5/10-22 засідання експертної комісії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 31.01.2022 року витребувані документи знищено 15.07.2022 року в зв`язку з закінчення строку їх зберігання (а.с. 78,79).

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік).

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку.

Згідно з пунктом 1 Переліку нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Проте характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням норм статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження №14-557цс19) зазначено, що "вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84цс19) зазначено, що "для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц (провадження №14-706цс19) зазначено, що "вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. […] наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення".

У постанові Верховного Суду від 10 січня 2023 року у справі №619/4933/20 (провадження №61-12141св21) зазначено, що " […] чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач не довела належними та допустимими доказами направлення позивачу та отримання ним вимоги про усунення порушень за договором позики грошових коштів, що є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню".

Підставою звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом є як незгода із проведеним відповідачем розрахунком заборгованості, так й доводи про недотримання нотаріусом вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», а також ненадіслання нотаріусом повідомлення про вчинення виконавчого напису.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач посилався на надання нотаріусу під час свого звернення за вчиненням виконавчого напису документів згідно переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Однак жодних доказів на підтвердження таких обставин надано не було.

При цьому, як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. від 25.10.2023 року за №99/01-16, документи на підставі яких був вчинений виконавчий напис від 02.06.2017 року за реєстровим №4918, були знищені, що позбавляє суд можливості пересвідчитись про наявність чи відсутність на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису у боржника безспірної заборгованості перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, а також факту отримання позивачем повідомлення позивача про наявність такої заборгованість та необхідність її погашення. Крім того суд враховує й строк за який провадиться стягнення: з 05.05.2011 року по 31.03.2017 року, який перевищує загальний строк позовної давності, тобто включає вимоги, з дня виникнення яких минуло більше трьох років.

Враховуючи наведене суд доходить висновку про відсутність підстав вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оспорюваного виконавчого напису була безспірною, а отже і про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, враховуючи порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, суд доходить висновку про задоволення вимог позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 4918 від 02.06.2017 року, вчинений приватним нотаріусом про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 114950,47 грн.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

В позовній заяві, представником позивача зазначено про витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 8000 гривень.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

18.12.2023 року від представника позивача надійшла заява в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України (а.с. 95-96).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. за подання позову підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач згідно Закону України "Про захист прав споживачів" звільнений від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача адвоката Кумечко Марини Сергіївни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Швець Руслан Олегович, Новосанжарський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4918 від 02.06.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором №РLРDСС9F6А0021 від 05.05.2011 року у розмірі 114950 (сто чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 47 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», , адреса місця знаходження: вул. Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001, на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: Кумечко Марина Сергіївна, місцезнаходження: с.Шилівка, Полтавської області;

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: вул. Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001;

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, місцезнаходження: вул.Лютеранська, буд. 3, нежилі прим. з №1 по №5 (група прим. №31) (в літА), оф.31, м.Київ, 01001;

Третя особа: Новосанжарський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: вул. Першотравнева, 3, смт Нові Санжари, Полтавський район, Полтавська область.

Повний текст рішення складений 23 січня 2024 року.

Суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області Ю.О.Афанасьєва