Справа №442/5927/24
Провадження №2-о/442/634/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , за участю приватного нотаріуса Дрогобицького районного округу Львівської області Легеда Миколи Миколайовича, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

Представник заявника - Ловінський Денис Вікторович, що діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою за участю заінтересованої особи : приватного нотаріуса Дрогобицького районного округу Львівської області Легеда Миколи Миколайовича, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16.09.2002 року Стебницькою міською радою Львівської області та перебував на його утриманні.

Так, до досягнення ним повноліття його батько, ОСОБА_4 , сплачував на його утримання аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, що підтверджується Постановою державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про закінчення виконавчого провадження від 24.11.2020.

Після досягнення ним повноліття, тобто з 26.08.2020 року батько продовжував його утримувати, оскільки він з 2019 року після отримання черепно-мозкової травми страждає на розлади психіки і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ у 2019 р) з тривожно-депресивною симптоматикою, емоційно-вольовими та когнітивними порушеннями, що підтверджується заключеннями лікаря психіатра від 08.10.2021 та від 29.05.2024. Крім того, у нього діагнозстовано: складний гіперматропічний астигматизм ст.1.0 Д при найбільшій гіперметропії 9.0 Д. амбліопія очей, встановлений 08.11.2021 відповідно до виписки №28601 із медичної картки амбулаторного хворого КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня», у зв`язку з чим він не в змозі працевлаштуватись та самостійно себе забезпечувати, оскільки у нього дуже поганий зір, який не виліковується, тому батько взяв на себе обов`язок щодо його утримання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про Смерть серії НОМЕР_2 , виданим 01.03.2023 Яворським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

22.01.2023р., його батька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 поховано на кладовищі м.Стебника, Львівської області, по вул.Мекелити, що підтверджується довідкою №18, виданою 27.01.2023 старостою м.Стебника, с.Болехівці, с.Нове Село Дрогобицької міської ради. Після його смерті відкрилась спадщина. Мати його батька - його бабця ОСОБА_3 , з якою вони разом постійно проживали та з його батьком за однією адресою - АДРЕСА_1 , звернулась із заявою до приватного нотаріуса Легеди М.М. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, і відповідно було заведено спадкову справу № 8-2023, зареєстровану у Спадковому реєстрі за № 70389759.

Він вирішив також звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_2 , однак приватний нотаріус Легеда М.М. виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину грошового вкладу, належного за життя Спадкодавцю, оскільки вважає, що він звернувся з порушенням строку для прийняття спадщини. При цьому нотаріус вважає так, оскільки він зареєстрований за іншою адресою, ніж його батько. Але хочу зазначити, що з 14-ти річного віку він весь час проживав разом з батьком та бабцею - ОСОБА_3 , бо його мати вдруге вийшла заміж і його залишила батькові та бабці. Пізніше він дуже хворів та хворіє по теперішній час, і працювати не може, а єдиний його годувальник - батько ОСОБА_2 загинув. Відповідно він вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду із цією заявою.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився, від останнього поступила уточнена заява та заява, в якій просить проводити розгляд справи без його участі та без участі його представника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності заявника ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_1 , на підставі наявних доказів по справі.

Заінтересована особа приватний нотаріус Дрогобицького районного округу Львівської області Легеда Микола Миколайович в судове засідання не з`явився, а тому суд розглянув справу у відсутності заінтересованої особи на підставі наявних доказів по справі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак від неї поступив відзив на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, в якому зазначила, що просить проводити розгляд справи у її відсутності, заява ОСОБА_2 повністю відповідає обставинам справи та просить її задоволити.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається із копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.09.2002р., ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками у свідоцтві зазначені : батько - ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 .

Як вбачається із Довідки за №2389/4 від 21.02.2023р., виданої ТВО Командира військової частини НОМЕР_3 , солдат ОСОБА_4 захищав незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 в результаті сліпого вогнепального поранення грудної клітки, ушкодження внаслідок військових дій від вогнепальної зброї, ушкодження внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій під час бойового завдання із забезпеченням національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районі Луганської області, Попаснянського району, село Новоолександрівка.

Як вбачається із заключення лікаря психіатра Медичного центру «Ора» від 29.05.2024р, ОСОБА_2 має розлади психіки і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ у 2019р.) з тривожно-депресивною симптоматикою, емоційно-вольовими та когнітивними порушеннями.

Як вбачається із довідки за №18 від 27.01.2023р., виданої старостою м.Стебника, с.Болехівці, с.Нове Село, старший солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 і похований 22.01.2023р. на кладовищі м.Стебника, Львівської області, по вул.Мекелити.

Як вбачається із довідки за №4104 від 12.04.2023р., виданої військовою частиною НОМЕР_3 , старший солдат ОСОБА_4 дійсно в період з 15.01.2018р. по 21.03.2022р. брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Як вбачається із копії Свідоцтва про Смерть серії НОМЕР_4 від 01.03.2023р., ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 42 роки, про що в Книзі реєстрації Актів про смерть зроблено запис за №15.

Як вбачається із довідки за №13 від 16.02.2023р., виданої ОСББ «Надія», ОСОБА_4 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

За приписами статей 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини третя, четверта статті 4 ЦПК України).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч.І ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В пункті двадцять першому постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Пленум №7) роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга: спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Частиною 2 указаної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була неодноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

Аналізуючи викладене, не виникає сумніву в тому, що встановлено наявний факт перебування особи - заявника ОСОБА_2 на утриманні померлого ОСОБА_2 ( одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого, тощо), тобто основним і постійним джерелом засобів до існування для заявника була допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Даний правовий висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, Постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має і значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Частиною першою статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів має керуватись кpитepiєм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпції щодо фактів.

Отже, судом враховано те, що ОСОБА_2 , у зв`язку з отримання черепно-мозкової травми у 2019 році, після досягнення повноліття (26.08.2020), за станом свого здоров`я (розлади психіки і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ у 2019 р) з тривожно-депресивною симптоматикою, емоційно-вольовими та когнітивними порушеннями, складний гіперматропічний астигматизм ст.1.0Д при найбільшій гіперметропії 9.0 Д, амбліопія очей) є непрацездатним та непрацевлаштованим, тому не мав джерела доходу окрім допомоги померлого батька ОСОБА_4 ; крім того, батько заявника навіть після досягнення сина повноліття, до дня своєї смерті, взяв на себе обов`язок щодо утримання свого сина ОСОБА_2 як члена сім`ї та систематично надавав йому допомогу, тобто встановлено факт того, що заявник перебував на повному утриманні свого батька ОСОБА_2 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 року у справі № 560/17953/21 вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц(провадження №14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції.

Отже, в судовому засіданні встановлено факт спільного проживання та ведення спільного господарства заявника ОСОБА_2 разом із своїм батьком ОСОБА_2 (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо), а оскільки заявником представлено письмові докази спільного проживання, утримання останнього, позаяк заявник ОСОБА_2 перебував на повному утриманні свого батька, у суду не виникає сумніву для задоволення заявлених вимог та їх підставності.

Відповідно до абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Викладені доводи узгоджуються з правовим висновком у постанові Верховного Суду від 07.11.2018р. у справі № 336/709/18.

У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Стаття 293 ЦПК України зазначає: «окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення:

-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. вказаного кодексу визначене перелік фактів, які встановлюються судом.

Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок, що цей перелік не є вичерпним. Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

А тому, аналізуючи всі зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до переконання, що є всі підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживав спільно з батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 та перебував на утриманні батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть від 07.02.2023 №15, у період з 26.08.2020 (з дня досягнення повноліття) і до дня смерті батька - 21.03.2022 включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі :

Заявник ОСОБА_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Заінтересовані особи :

Приватний нотаріус Дрогобицького міськрайонного нотаріального округу Львівської області Легеда Микола Миколайович, юридична адреса : АДРЕСА_3 , ІПН: .

ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Суддя Гарасимків Л.І.