Провадження №2-з/359/69/2024
Справа №359/7562/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Бойко Яна Сергіївна, про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та житлового будинку, а також скасування рішень про державну реєстрацію права власності на ці об`єкти нерухомого майна,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

ОСОБА_1 звернулася з вказаною заявою та посилається на те, що вона пред`явила до Бориспільського міськрайонного суду позов до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,117 га з кадастровим номером :01:011:0149 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташованих по АДРЕСА_1 , а також скасування рішень про державну реєстрацію права власності на ці об`єкти нерухомого майна. Відповідач може в будь-який час відчужити вказаний житловий будинок та земельну ділянку. Невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду та істотно утруднить захист прав позивача. Тому ОСОБА_1 просить накласти арешт на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,117 га з кадастровим номером :01:011:0149 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовані по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 не з`явилася у судове засідання, вона неодноразово повідомлялась про час та місце розгляду заяви.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 пред`явила до Бориспільського міськрайонного суду позов до ОСОБА_2 , в якому просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,117 га з кадастровим номером :01:011:0149 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташованих по АДРЕСА_1 , а також скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на ці об`єкти нерухомого майна.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 24 липня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до підготовчого судового засідання.

Спірні процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

3. Норми права, якими керується суд при розгляді заяви.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року в справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 4-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

Зі змісту відповідей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №701616 та №706129 від 25 липня 2024 року (а.с.27-28, 29-30) вбачається, що житловий будинок та земельна ділянка площею 0,117 га з кадастровим номером :01:011:0149 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані по АДРЕСА_1 з 16 липня 2024 року належать на праві власності ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 .

В той же час позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві, тому є помилковим накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем у справі, а саме на майно ОСОБА_3 .

З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,117 га з кадастровим номером :01:011:0149 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовані по АДРЕСА_1 . Тому у задоволенні заяви, поданої ОСОБА_1 , належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 29 липня 2024 року.

Суддя О.Ю. Семенюта