КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/3293/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5569/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною адвоката Мехедок (Жебраткіної) Тетяни Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2023 року у складі судді Василишина В.О.,

у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року звернулося до суду з даним позовом, в якому з урахуванням змін просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 26990/2019 у розмірі 143 062 грн 55 коп, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Позов обґрунтовано тим, що 11 жовтня 2019 року між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 26990/2019, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених цим договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежів сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.

Відповідно до пунктів кредитного договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим договором та додатковими договорами. Відповідно до умов кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор в праві вимагати дострокового погашення кредиту. У свою чергу, позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування.

У рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_2 11 жовтня 2019 року укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов`язань у повному обсязі. Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість позичальника протягом 7 календарних днів з моменту невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

АТ "Кредобанк" виконало свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, однак останній своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, а тому просить позов задовольнити.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2023 року позов АТ «Кредобанк» задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції оскаржуваній ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням та дослідженням усіх обставин справи.

Вказує, що банк не долучив до справи доказів направлення відповідачам на їх адреси повідомлення про зміну процентної ставки, чим порушує п. 3.7. Кредитного договору, проте дата обставина судом не досліджено.

Також зазначає, що з часу направлення досудової вимоги - 25.01.2023 позивачем ОСОБА_1 в односторонньому порядку було змінено строк кредитування, що унеможливлює подальше нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже право кредитодавця нараховувати відсотки припинилося у січня 2023 року.

Звертає увагу суду, що у справі відсутній належний розрахунок заборгованості, яким підтверджувалося, що дійсно ОСОБА_1 допущено прострочення кредиту з урахуванням зміни процентної ставки.

При цьому скаржник вказує, що незнаючий про вимогу банку та до отримання позову здійснював погашення заборгованості на суму 21 000 грн 27.05.2023 та 08.06.2023.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ "Кредобанк" просить рішення районного суду, як постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права - залишити без змін, а апеляційну скаргу доводи якої є безпідставними залишити без задоволення.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2019 року між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 26990/2019 (а.с. 5-7 т.1).

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. договору банк надає позичальнику кредит в сумі 360 756 грн 99 коп. на строк до 10 жовтня 2026 року. Кредит надається на наступні цілі: -для здійснення повної та часткової за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки "КІА", модель "Sportage", 2019 року випуску, укладеного між позичальником та ТОВ "Корея Моторс" - для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 7 038 грн 99 коп.

Також ОСОБА_1 підписав графік погашення заборгованості, який є додатком № 1 до договору № 26990/2019 (а.с. 8 т.1).

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (а.с.9-11 т.1).

Того ж дня між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 26990/2019/2, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань у повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за кредитним договором № 26990/2019, укладеним між ОСОБА_2 та АТ "Кредобанк" 11 жовтня 2019 року (а.с. 12 т.1).

Умовами пункту 1.1.1. договору поруки визначено розмір кредиту 360 756 грн 99 коп. дата остаточного повернення кредиту включно до 10 жовтня 2026 року (пункт 1.1.2. договору поруки).

Відповідно до розрахунку заборгованості внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за кредитом, станом на 05 квітня 2023 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 167562 грн 55 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту 159 789 грн 90 коп. та прострочених процентів за основним боргом у розмірі 7 772 грн 65 коп (а.с. 20-21 т.1).

Долучено до справи також виписка по особовому рахунку з 11.10.2019 по 05.04.2023 (а.с. 24-39 т.1).

Під час провадження справи в суді першої інстанції позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковим погашенням основного боргу на суму 16 727 грн 35 коп та заборгованості за відсотками на суму 7 772 грн 65 коп (а.с. 126 т.1)

Задовольняючи позов з урахуванням часткового погашення заборгованості на суму 143 062 грн 55 коп, районний суд виходив з підстав його доведеності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

10 червня 2017 року набрав чинності Закону України "Про споживче кредитування", який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні.

Закон України "Про захист прав споживачів" застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування" (стаття 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній з 10 червня 2017 року).

За п. 10, п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" споживче кредитування - це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Положеннями статті 16 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Положеннями пункту 2.8. договору визначено, що датою видачі кредиту вважається день перерахування кредитних коштів (повністю або частково) з позичкового рахунку відповідно до мов кредитного договору.

Умовами пункту 3.2. договору сторонами погоджено, що за користування кредитом встановлюється змінювана процентна ставка на умовах, визначених цим розділом кредитного договору. На момент укладення договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки. Надалі первинна процентна ставка в розмірі 14,99 % річних. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленої для цих періодів значення змінюваної процентної ставки (пункт 3.3. договору).

Пунктом 3.7 договору передбачено, що про зміну процентної ставки банк повідомляє позичальника шляхом надсилання письмового повідомлення на адресу місця проживання позичальника зазначену у цьому договорі не пізніше як за 15 календарних днів до дати зміни ставки.

Відповідно до умов пункту 4.1. договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені договором (пункт 2.1. та пункт 4.8. договору).

Згідно з умовами пункту 4.1.1. договору повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами протягом усього строку кредитування, відповідно до графіку погашення заборгованості.

Згідно з пунктом 4.8. договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого пунктом 4.7. договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленнях, протягом 30 календарних днів з дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31 календарного дня після отримання письмового повідомлення банку (пункт 4.7. договору).

Установлено, що з метою досудового врегулювання спору АТ "Кредобанк" направляло на адресу відповідачів досудові вимоги про виконання договірних зобов`язань за кредитним договором № 26990/2019 від 25.01.2023 № 85-11014049/23 ОСОБА_1 та від 03.03.2023 № 85-11014049/23/2 ОСОБА_2 (а.с. 40-45 т.1)

Відповідно до матеріалів, на адресу ОСОБА_2 направлялися повідомлення про зміну відсоткової ставки від 01 жовтня 2021 року № 01.10.2021 року; 05 жовтня 2022 року вих. № 05.10.2022/1240, 05 жовтня 2023 року вих. № 05.01.2023/1755 (а.с. 136-147 т.1).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення всієї заборгованості за кредитом, у тому числі нарахованих процентів за користування кредитними коштами.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом частин першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

У статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Факт наявності заборгованості відповідача підтверджується викладеним у виписці по рахунку, наданій позивачем та відповідним розрахунком заборгованості.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік" від 05.10.2017 № 2164-VIII первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Як випливає із змісту ст. 9 вказаного закону, первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

За визначенням Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, первинні документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Виписка по рахунку клієнта є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта так як є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність. А тому, може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника.

З огляду на наведене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які могли б призвести до скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до матеріалів, під час апеляційного провадження відповідачем долучено до справи квитанції про сплату заборгованості, проте ця обставина на суть прийнятого рішення не впливає, остільки в апеляційному порядку переглядається оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а факт сплати заборгованості після ухвалення районним судом рішення підлягає урахуванню на стадії виконання судового рішення.

Приймаючи рішення колегія суддів враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено із додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

При вирішенні справи судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, а також застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мехедок (Жебраткіної) Тетяни Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: