Справа № 345/247/23
Провадження № 22-з/4808/18/24
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р.В.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

21 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Бойчук І.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Гончарова Валентина Вікторовича про відвід колегії суддів Івано-Франківського апеляційного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на поховання за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Долинка Ореста Антоновича на рішення Калуського міськрайонного суду від 06 листопада 2023 року,

в с т а н о в и в :

В провадженні Івано-Франківського апеляційного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на поховання за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Долинка Ореста Антоновича на рішення Калуського міськрайонного суду від 06 листопада 2023 року.

Системою автоматизованою розподілу 05 січня 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Василишин Л.В., судді: Фединяк В.Д., Максюта І.О.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 січня 2024 року задоволено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та витребувано цивільну справу.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2024 року справу призначено до розгляду на 19 березня 2024 року на 13-30 год.

На адресу апеляційного суду 19 лютого 2024 року надійшла заява представника позивача - адвоката Гончарова В. В. про відвід колегії суддів Івано-Франківського апеляційного суду - Василишин Л. В., Максюти І.О., Фединяка В.Д.

Заява мотивована тим, що відкриваючи апеляційне провадження у справі колегія суддів безпідставно поновила ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Калуського міськрайонного суду від 06 листопада 2023 року. Вважає, що розгляд справи цим складом є неможливим.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суддя дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (ч. 2 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У частині другій та третій статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі FerrantellietSantangelo).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49-52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Зі змісту заяви що про відвід вбачається, що підставою для відводу є те, що позивач та його представник має сумніви в об`єктивності, неупередженості та безсторонності суддів: Василишин Л. В., Фединяк В. Д., Максюта І. О. через те, що апеляційний суд безпідставно надав представнику відповідачки перевагу у справі, забезпечивши йому можливість оскарження судового рішення всупереч передбаченими процесуальним законом порядку і строку, оскільки у повторному зверненні з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження представник відповідачки знову вказав про своє перебування у вказаний період на стаціонарному лікуванні як на поважну причину неможливості саме ним своєчасно подати апеляційну скаргу. Тобто, знову навів ті ж самі обставини, які ухвалою судді Василишин Л.В. від 09.01.2024 визнанні неповажними.

У той же час, будь-яких інших причин, які унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги саме представником відповідачки останній не навів.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження представник відповідачки зазначив, що відповідачка з 2018 року перебуває за межами України, вона не має юридичної освіти і відповідних знань та вмінь для самостійного подання апеляційної скарги у зв`язку з чим скористалася правовою допомогою.

Вважає, що такі підстави могли б оцінюватися апеляційним судом при визнанні або невизнанні їх поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, але тільки у разі подання апеляційної скарги безпосередньо самою відповідачкою, що дає вагомі і достатні підстави для сумніву в об`єктивності та неупередженості всього складу суду у даній справі.

Вказані у поданій представником Шимона П.І. заяві про відвід колегії суддів апеляційного судудоводи не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності колегії суддів та зводяться до незгоди сторони з прийнятим процесуальними рішеннями суду у цій справі, що не може бути підставою для відводу колегії суддів у відповідності до ст. 36 ЦПК України.

За таких обставин в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відвід суддів слід відмовити у зв`язку із її необґрунтованістю.

Керуючись ст. 36, ч.3 ст. 40 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відвід колегії суддів Івано-Франківського апеляційного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на поховання за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду від 06 листопада 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Бойчук