Суддя Маркосян М. В.
Справа № 613/1013/24
Провадження № 2-о/644/137/24
04.09.2024

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі

Головуючої судді Маркосян М.В.,

За участю секретаря судового засідання Лєпілової В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Богодухівська міська рада Харківської області, Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, і просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обґрунтовуючи заяву посилається на те, що ОСОБА_2 є її батьком. За життя ОСОБА_2 залишив заповіт, за яким все майно заповідав доньці. На момент смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак з 2000 року по день смерті проживав разом з донькою за адресою: АДРЕСА_2 . Заявниця доглядала батька, після його смерті організувала поховання. Оскільки ОСОБА_1 проживала разом зі спадкодавцем, вона вважала, що спадщину після його смерті прийняла фактично. 26.11.2021 заявниця звернулась до Богодухівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для звернення з такою заявою.

У судове засідання 23.07.2024, 12.08.2024, 04.09.2024 заявниця та інші особи не з`явились, жодних додаткових пояснень не надали. Представником Богодухівської міської ради Харківської області подана заява про розгляд справи без їх участі, при розгляді справи по суті покладаються на розсуд суду.

03.09.2024 представник заявниці, адвокат Тризна Є.М. подав клопотання про розгляд справи за відсутності заявниці та її представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані до неї докази у їх сукупності, судом встановлені такі обставини.

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання із своїм батьком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У заяві сторони визначені як «заявник» - ОСОБА_1 , «відповідач» - Богодухівська міська рада Харківської області, «третя особа» - Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області. Незважаючи на визначення сторін відповідачем та третьою особою, суд виходячи зі змісту заяви вважає, що позивачем була допущена помилка при складанні заяви, а «відповідач і третя особа» є заінтересованими особами. Позовних вимог заява не містить, заявниця просить суд встановити юридичний факт в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами 1, 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як зазначено ОСОБА_1 метою встановлення юридичного факту є отримання нею свідоцтва про право на спадщину протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкодавцем.

Відповідно до ч.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, оскільки батько заявниці помер у 2003 році, слід керуватись нормами цивільного законодавства, зокрема щодо прийняття спадщини, які діяли на дату відкриття спадщини станом на 03.11.2003 року.

Відповідно до статті 1268 ЦК України в редакції станом на 16.01.2003, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , після смерті якого відкрилась спадщина.

Згідно з копією заповіту ОСОБА_2 , посвідченим Забродівською сільрадою Богодухівського району Харківської області 23 жовтня 1996 року, реєстровий №113 все своє майно ОСОБА_2 заповів доньці, ОСОБА_1 .

Згідно з Постановою державного нотаріусу Богодухівської державної нотаріальної контори Кукси Н.Л. представник ОСОБА_1 звернувся до Богодухівської державної нотаріальної контори 23 листопада 2021 року, заява була зареєстрована за №1505 з приводу видачі свідоцтві про право на спадщину за заповітом. Також, згідно з зазначеною Постановою спадкова справа після померлого ОСОБА_2 в Богодухівській державній нотаріальній конторі заведена на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка надійшла від в інтересах ОСОБА_1 , інші заяви в спадковій справі відсутні, останнє місце реєстрації ОСОБА_2 було зареєстроване за адресою АДРЕСА_3 .

Таким чином, судом підтверджено те, що встановлення факту необхідне заявниці для того, щоб мати можливість прийняти та оформити спадщину.

Факт постійного проживання Заявника разом з батьком, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини підтверджується такими доказами:

Місцем смерті ОСОБА_2 , визначеного в Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , яке збігається з місцем проживання та реєстрації ОСОБА_1 . Зокрема, згідно копії паспорта ОСОБА_1 її зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 . Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, дата реєстрації місця проживання заявниці за зазначеною адресою 06.02.1987 рік. Згідно Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 місце смерті м.Харків, Орджонікідзевський район.

Крім того, згідно актів опитування осіб, доданих до заяви адвокатом Тризна Є.М., а саме ОСОБА_3 прож: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_4 : АДРЕСА_3 вбачається, що ОСОБА_2 з 2000 року постійно проживав в місті Харкова у своєї доньки.

Постановою державного нотаріусу Богодухівської державної нотаріальної контори Кукси Н.Л. від 26.11.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для звернення з заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, заявниця не може іншим шляхом, ніж у судовому порядку, встановити факт, який має юридичне значення для оформлення її спадкових справ та захисту її законних інтересів.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту, який просить встановити заявник.

Керуючись ст.ст.76,293-294,315-319 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), заінтересовані особи Богодухівська міська рада Харківської області (, пл. Соборності, буд. 2, м. Богодухів, Харківська обл.), Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області (, вул. Чернієнка, буд. 7, м. Богодухів, Харківська обл.), про встановлення факту що має юридичне - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду складено 04 вересня 2024 року.

Суддя: Маркосян М.В.