У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О., розглянувши заяву позивачки про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовну заяву обґрунтовує тим, що 18.03.2024 о 20 годині 30 хвилин у м. Києві по проспекту Червоної Калини, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mercedes Benz 313 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з автомобілем марки Mazda CX5 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду, внаслідок чого останній здійснив зіткнення з автомобілем марки Renault д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 18.04.2024 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль марки Mazda CX5 д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивачка. Розмір матеріального збитку завданий власникові позивачці складає 546716,12 грн., понесені витрати у вигляд послуг евакуації транспортного засобу у розмірі 1600 грн. Страхова компанія відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» сплатила позивачці 156800,00 грн., яка зарахована на розрахунковий рахунок позивачки. Ліміт страхового відшкодування відповідача становить 160000,00 грн., франшиза 3200,00 грн. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача різницю між матеріальним збитком і страховим відшкодуванням, що становить 389916,12 грн. (546716,12-156800), витрати на послуги з оцінки збитків 4000,00 грн., послуги евакуації транспортного засобу 1600,00 грн., здійснити розподіл судових витрат.

Одночасно із подання позовної заяви, письмові матеріали справи містять заву позивачки про забезпечення позову, шляхом заборони відчужувати автомобіль Mercedes Benz 313 CDI, тип В3, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , Vin - номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_2 . Подану заяву обґрунтовано тим, що у разі невжиття заходів забезпечення позовних вимог, шляхом заборони відчуження вказаного автомобіля, що належить відповідачу, призведе до неможливості виконання рішення суду і неможливості відшкодування завданої відповідачем шкоди.

Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивачки про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними з заявленими позивачем вимогами.

Також, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Разом з тим, зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається наявність обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Натомість, заявник при зверненні до суду із даної заявою не надає відповідних беззаперечних доказів та, відповідно, не доведено того, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких остання звернулася до суду.

Наданий позивачкою поліс № ЕР-219465936 не є належним та достовірним доказом, що відповідач ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Mercedes Benz 313 CDI, тип В3, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , Vin - номер НОМЕР_4 .

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявником не було надано достатніх доказів обставин щодо можливості заподіяння шкоди інтересам до ухвалення рішення в цій справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих інтересів у майбутньому в разі задоволення позову. Окрім того, суд дійшов висновку, що заявником не було надано достатніх доказів на підтвердження права власності відповідача на вказаний у заяві транспортний засіб.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає дану заяву безпідставною та необґрунтованою, відтак підстави для забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду виготовлено: 13.09.2024.

Суддя В.О. Сенюта