Провадження 2/127/5276/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю секретаря судового засідання Остапенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та ТОВ «Порше Лізинг Україна» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 3002/283/000152, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Peugeot», реєстраційний № НОМЕР_1 . 31.08.2022 у м. Києві на вулиці Васильківська, 37 трапилася ДТП за участю транспортного засобу «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Honda», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.09.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП та у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. До позивача звернувся страхувальник із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі поданої заяви та документів було складено страховий акт та розраховано розмір страхового відшкодування, який складає 145 845, 65 гривень. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Honda», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована за полісом № 209745023. Тому страховиком відповідача було виплачено позивачу в межах ліміту відповідальності 130 000, 00 гривень. Різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 15 845, 65 гривень. Дана сума була виплачена позивачем ТОВ «Порше Лізинг Україна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту. Таким чином у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» завданих збитків в сумі 15 845, 65 гривень. Також, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 684, 00 гривень.

Ухвалою суду від 26.12.2023 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із процесуальними документами, копією позовної заяви із доданими до неї документами, та судовими повістками, направлені відповідачу за останньою відомою адресою його місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній». Також судом було опубліковано оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

У строк, визначений судом ухвалою від 26.12.2023, від відповідача відзив на позов не надійшов.

Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, чи клопотання, від учасників справи на адресу суду не надходили.

В судове засіданні представник позивача та відповідач повторно не з`явились, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідачем суду не повідомлено. Таким чином, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин. Водночас, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, у якому зазначено про відсутність заперечень щодо розгляду справи у відсутність відповідача та проведення заочного розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, клопотання представника позивача та положення ст.ст. 223 і 280 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність учасників справи та провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

Враховуючи вищевикладене, думку адвоката позивача та положення ст.ст. 223 і 280 ЦПК України, суд постановив провести судове засідання у відсутність відповідача та провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.09.2022 по справі № 752/12210/22, яка набрала законної сили 03.10.2022, як те вбачається з ЄДРСР, доступ до якого є публічним, було встановлено наступне:

«31.08.2022 року о 09 год. 56 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Honda Accord» д.н. НОМЕР_2 по вул. Васильківській в м. Києві не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Peugeot 301» д.н. НОМЕР_1 , який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів.»

Вищевказаним судовим рішенням ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 гривень.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

29.12.2021 між ПАТ «СК «Універсальна» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 3002/283/000152, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Peugeot 301», д.р.н. НОМЕР_1 . (а.с. 9-18)

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що подія, яка сталася 31.08.2022, є страховим випадком.

Згідно із ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом марки «Honda Accord», д.н.з НОМЕР_2 , оскільки під час керування мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб.

Внаслідок ДТП, транспортний засіб марки «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «Порше Лізинг Україна», був пошкоджений.

Судом встановлено повідомлення 31.08.2022 ОСОБА_2 , який на відповідній правовій підставі керував вищевказаним транспортним засобом на момент ДТП, страхової компанії про настання страхового випадку 31.08.2022. (а.с. 19)

03.09.2022 ФОП ОСОБА_3 , який як і ТОВ «Порше Лізинг Україна», є вигодонабувачем за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 3002/283/000152 від 29.12.2021, звернувся до ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на рахунок СТО. (а.с. 20)

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

У ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

На підставі страхового акту № 117103/1 та розрахунку суми страхового відшкодування до цього страхового акту, ПАТ «СК «Універсальна» було виплачено 145 845, 65 гривень страхового відшкодування на рахунок СТО ТОВ «Автопассаж», що підтверджується платіжним дорученням № 23124 від 10.10.2022. (а.с. 28)

Статтею 9 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - «Honda Accord», д.н.з НОМЕР_2 , була застрахована в АТ «СГ «ТАС» за полісом обов`язкового страхування № 209745023 з лімітом відповідальності 130 000, 00 гривень. (а.с. 30)

Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У справі, що розглядається, спір виник щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою страховою компанією коштів за договором добровільного страхування майна.

Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до яких до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Як встановлено судом, ПАТ «СК «Універсальна» виплатило страхувальнику страхове відшкодування та звернулося до ОСОБА_1 , який є винним у скоєнні ДТП, що сталася 31.08.2022, з вимогою про відшкодування виплаченої суми страхового відшкодування, а саме різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якими регулюються правовідносини між сторонами у справі, позивач, здійснивши страхову виплату (відшкодування) потерпілому за договором страхування майна, отримав від останнього права кредитора до відповідача.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією.

Здійснення страхової виплати (відшкодування) не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином, відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до ПАТ «СК «Універсальна» після здійснення страхової виплати (відшкодування) за договором страхування майна в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 15 845, 65 гривень.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Також, судом в ухвалі від 26.12.2023 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» сплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 15 845, 65 гривень.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2 684, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 14812 від 14.11.2023. (а.с. 4)

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 684, 00 гривень.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 15, 16, 512, 514, 979, 993, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. 9, ч. 1 ст. 16, п. 3 ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 25, ст. 27 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 275, 279, 280, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» сплачену суму страхового відшкодування в розмірі 15 845, 65 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» судовий збір в сумі 2 684, 00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; останнє відоме місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна»: ; місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 9.

Рішення суду складено 21.02.2024.

Суддя: