Справа № 946/693/24
Провадження № 2/946/1821/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саф?янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2024 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що листом приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 657/02-14 від 24 липня 2019 року йому повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №01_1011-1, що також підтверджено довідкою № 564, виданою 20.03.2019 року виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 29.06.2003 року Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно довідки Утконосівської сільської ради №1146 від 10.06.2019 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56623697 від 24.06.2019, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_2 являється:

- син ОСОБА_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру акцій цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3 від 25.06.2019 року.

Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно п.1 ч.1ст.549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, ЗУ «Про власність», ЗУ від 07.12.1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25.12.1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджено довідкою № 1146 від 10.06.2019 року, виданою виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 08 січня 2019 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №01_1011-1, та 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яку він прийняв після смерті своєї матері, ОСОБА_2 , але не оформив свої спадкові права.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56623740 від 24.06.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веоіксар Т.І., ОСОБА_3 07 червня 2013 року залишив заповіт, посвідчений Утконосівською сільською радою, який своєю заявою від 20.10.2016 року скасував.

Спадкоємців за законом першої черги відповідно до ст. 1261 1263 ЦК України після смерті ОСОБА_3 , які б прийняли спадщину немає.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємцем за законом другої черги, відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є його сестра ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Ізмаїльським відділом РАЦСу Одеської області; свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 18.08.1966 року виданим Утконосівським сільським бюро Ізмаїльського району Одеської області.

Згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України - племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Так, спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_3 є його племінник ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 14.10.1969 року, виданим Утконосівським сільським бюро Ізмаїльського району Одеської області; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Ізмаїльським відділом РАЦСу Одеської області; свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 18.08.1966 року, виданим Утконосівським сільським бюро Ізмаїльського району Одеської області; повним витягом з Державного реєстру акцій цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3 від 25.06.2019 року.

Згідно довідки Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 564 від 20.03.2019, на час своєї смерті, ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , а спільно з ним ніхто не був зареєстрований та не проживав.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину (спадкова справа № 169/2019).

Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає.

Листом приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 657/02-14 від 24 липня 2019 року приватний нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 524, 525, 529, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1234, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) до Саф?янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (68671, Одеська область, Ізмаїльський р-н, с. Саф?яни, вул. Грушевського, буд. 85, ), про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення буде складено та підписано 11.06.2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар