Справа № 333/9501/23
Провадження № 2/333/9501/23
22 січня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Меркулової М.М.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Представник позивача, адвокат Данілова А.А., яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом відповідно до якого просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2022 року по справі №333/2411/22 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.
Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов`язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати
Позивач не має наміру перешкоджати боржнику в здійсненні його прав та обов`язків щодо доньки. Проте, Відповідач не виявляє бажання спілкуватися з Дитиною, у тому числі через відеозв`язок на свята, день народження. Жодним чином не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та в добровільному порядку не виконує покладені на нього законодавством обов`язки по утриманню малолітньої дитини.
Відповідач не має на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків. Стан здоров`я Відповідача та його матеріальне становище дозволяє утримувати спільну дитину. На утриманні інших осіб не має. Угоди про добровільну сплату аліментів між Сторонами не досягнуто.
Ухвалою від 27.10.2023 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, її інтереси представляла адвокат Данілова А.А. яка підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позові, просила суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини. Також просила суд ухвалити рішення щодо відшкодування судових витрат з відповідача, які включають в себе і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.08.2019 року, актовий запис № 238.
Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18.08.2022 року шлюб зареєстрований 07.06.2019 року, Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 271, між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - розірвано.

Дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після розірвання шлюбу проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні.

Домовленості між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо утримання дитини не має.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує, що ні позивачем, ні відповідачем не надано доказів щодо розміру доходу відповідача.

Відповідно до положень ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2023 році установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2833 гривні.

Аліменти - це кошти для утримання, які закон зобов`язує платити одного з батьків неповнолітньої дитини. Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання

Суд вважає за можливим позовні вимоги ОСОБА_2 в частині утримання дитини задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини щомісячно у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитини повноліття.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Таким чином з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073 грн.60 коп.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно матеріалів позовної заяви, представником позивача 28.12.2023 року заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Позивачем до матеріалів справи надано договір про надання правової допомоги від 14.06.2023 року, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Даніловою А.А., розділом 4 якого та протоколом узгодження договірної ціни до договору про надання правової допомоги №9 від 14.06.2023 року, визначено порядок оплати послуг.

Протоколом узгодження договірної ціни до договору про надання правової допомоги № 9 від 14.06.2023 р. сторонами досягнуто згоди щодо договірної ціни за надання правничої допомоги в сумі 7000 грн.

Згідно акту приймання передачі наданих послуг №1 від 25.12.2023 року адвокат Данілова А.А. надала ОСОБА_2 послуги на загальну суму 5000 грн., з яких складання та подання позовної заяви до суду 2500 грн., складання та подання клопотання про участь у режимі відео конференції 600 грн., взяття участі в судовому засіданні 700 грн., складання та подання клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу 600 грн., отримання копії рішення суду - 600 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що справа відноситься до категорії малозначних, була розглянута за відсутністю відповідача та будь-яких клопотань та заперечень від нього.

Обсяг наданої правничої допомоги фактично обмежується складанням позовної заяви та участі адвоката у судовому засіданні під час якої було постановлено рішення.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням обсягу та складності наданих ОСОБА_1 послуг з правничої допомоги, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 3200 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 79,180-182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 142, 200, 206, 258, 263- 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному обов`язковому виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , судовий збір на користь держави в сумі 1073 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3200 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне судове рішення складене 22.01.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська