УХВАЛА

07 лютого 2024 року

місто Київ

справа № 466/5503/17

провадження № 61-17524ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя

особа - державний нотаріус Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник Зоряна Володимирівна, про поділ будинку в натурі, визнання права власності та

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З. В., про поділ будинку в натурі, визнання права власності.

18 грудня 2018 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності та виділено йому в натурі приміщення на АДРЕСА_1 , позначені в технічному паспорті від 19 червня 2017 року № 747 наступними літерами:

2.1 мансарда, площею 7,2 кв. м; 2.2 житлова кімната, площею 13,6 кв. м;

2.3 житлова кімната, площею 18,1 кв. м; 2-4 житлова кімната, площею

11,5 кв. м; 2.5 кухня, площею 7,3 кв. м; 2-6 тамбур, площею 3,7 кв. м;

2.7 санвузол, площею 4,6 кв. м, загальною площею 66,0 кв. м у будинку А-1.

Справа в апеляційному суді розглядалася неодноразово.

12 жовтня 2023 року постановою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

07 грудня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду

від 12 жовтня 2023 року, в якій просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду, рішення Шевченківського районного суду м. Львова

від 18 грудня 2018 року залишити в силі.

20 грудня 2023 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, а саме для надання належних і допустимих доказів на підтвердження вартості спірного нерухомого майна та самостійного встановлення й обґрунтування розміру судового збору за визначеною в ухвалі формулою; для зазначення, щодо якої норми права відсутній висновок Верховного Суду, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо відповідної норми права.

01 лютого 2024 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту та доданих до якого додатків встановлено часткове виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.

Вбачається, що заявником надано докази вартості спірного нерухомого майна, судовий збір сплачено. Вимог про зазначення, щодо якої норми права відсутній висновок Верховного Суду, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо відповідної норми права не виконано, з огляду на що вказана підстава оскарження судового рішення (пункт 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)) касаційним судом не розглядається.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16-ц, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, вказує, що суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив зібрані у справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду

від 12 жовтня 2023 року.

Витребувати із Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу № 466/5503/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник Зоряна Володимирівна, про поділ будинку в натурі, визнання права власності.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

А. І. Грушицький

Є. В. Петров