Справа № 472/1049/23
Провадження №2/472/50/24
УХВАЛА
20 березня 2024 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
з участю секретаря
судового засідання - Фігурської К.М.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 селища Веселинове цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
27 жовтня 2023 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Ухвалою суду від 24 листопада 2023 року було відкрито провадження в справі та призначено судове засідання.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, просив надати строк на примирення терміном 4 місяці.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не прибула, до суду надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, оскільки вона перебуває за кордоном, та просила задовольнити позовні вимоги.
Суд, заслухавши думку відповідача ОСОБА_1 , дійшов наступного висновку.
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад цивільного судочинства.
Частиною сьомою статті 240 ЦПК України визначена можливість суду у справі про розірвання шлюбу суд зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
Водночас, у пункті 4 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.
Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.
Примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.
У даній справі надання строку для примирення подружжя та зупинення розгляду справи на 4 місяці буде суперечити загальним засадам цивільного судочинства та порушить розумність строків розгляду справи, оскільки з позовом до суду позивачка звернулась в жовтні 2023 року, тобто вже пройшло майже 5 місяців.
Крім того, закріплена у статті 111 СК України норма права є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін.
У даній справі відповідач не навів обґрунтованих доводів, яким чином він зможе примиритись з позивачкою, яка вже тривалий період проживає за кордоном і примирюватись з ним категорично не бажає, про що свідчить її позовна заява та заява про підтримання позовних вимог.
Таким чином, оскільки суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя, а тому, вирішуючи клопотання відповідача про надання строку на примирення, судом оцінено: строк, який сплинув із моменту пред`явлення позову про розірвання та заявлення відповідачем даного клопотання (5 місяців); обставини справи, які свідчать про неможливість примирення сторін.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про надання строку на примирення не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 111 СК України, 240, 251, 253, 260, 261 ЦПК України, суд
Відмовити в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання сторонам строку на примирення.
Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко