Провадження 2/712/543/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2024 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі - П`ятун Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності. Позовні вимоги обґрунтовує наступним:
Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 23.03.2023 року в справі 712/13596/21 у порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнано за ОСОБА_1 право власності на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 - припинено. Рішення набуло законної сили 02.05.2023. Право власності за позивачем ОСОБА_1 на вказану частку зареєстровано, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 15.05.2023 року № 332217899.

Відповідно до висновку експерта № 2909/23 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 29.09.2023 року встановлено, що розділити в натурі 1/2 часток квартири без відступу від даних часток, вбачається за можливе, оскільки можливим є облаштування двох частин квартири, аби вони були ізольовані одна від одної та решти об`єктів нерухомості та могли використовуватися повністю автономно. Вказані приміщення можуть мати окремий вхід, санвузол та інші комунікації. Конструктивні елементи будівлі потребують перепланування. Варіант поділу квартири АДРЕСА_2 на 1/2 частини з переплануванням запропоновано у Додатку № 1 та описано в таблиці № 5 дослідницької частини висновку експерта № 2909/23. Варіант поділу квартири має зменшену площу для Особи 1 на 0,75 кв.м., для Особи 2 на 1,09 кв.м. за рахунок внутрішнього перепланування та встановлення додаткових перестінків.

На даний час, у позивача виникла проблема у виділенні своєї частки квартири в натурі, оскільки відповідач як співвласник іншої частини квартири не дає на це згоди, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Так, виходячи з висновку експерта №2909/23 на розгляд суду пропонується варіант виділу частин в натурі, що належать сторонам по справі в існуючому співвідношенні часток у квартирі АДРЕСА_2 :

частки в загальній власності нерухомого майна Особи 1 складає частина квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,9 кв. м., а саме: частина № 1 коридору площею 6.0 кв.м., № 2 гардеробна, площею 3,5 кв. м. № 3 санвузол площею 6,9 кв.м., № 4 житлова кімната, площею 17,5 кв.м., № 5 житлова кімната площею 25.0 кв.м;

частки в загальній власності нерухомого майна Особи 2 складає частина квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,8 кв.м., а саме: частина № 1 коридору, площею 21,7 кв.м., № 8 санвузол, площею, 1,9 кв.м., № 7 кухня площею 17,2 кв.м., № 6 житлова кімната, площею 18.0 кв.м.

Виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Частина 1 та частина 2 статті 367 ЦК України передбачає, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними . У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Наведена вище норма гарантує кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється , кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядженням майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна , що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь- яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

За таких обставин просив: виділити ОСОБА_1 в натурі, як окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить 1/2 частини квартири з припиненням ідеальних часток за адресою: АДРЕСА_3 . Визнати право власності за ОСОБА_1 на виділену в натурі 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 58,8 кв.м., а саме: частина № 1 коридору, площею 21,7 кв.м., № 8 санвузол, площею, 1,9 кв.м., № 7 кухня площею 17,2 кв.м., № 6 житлова кімната, площею 18.0 кв.м. Припинити спільну часткову власність позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.10.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

11.12.2023 року представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Черненко В.А. скерував до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив наступне: позивач в своїй позовній заяві вказує на той факт, що у нього виникла проблема у виділенні своєї частки квартири в натурі, адже відповідач як співвласник іншої частини квартири не дає згоди, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Водночас, позивач не звертався та не повідомляв відповідача в досудовому порядку про намір здійснити виділ частки в натурі, докази які б свідчили про наявність вирішення даного питання відсутні в матеріалах справи. Згідно статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними, жодного наміру розподілу такого майна та врегулювання так званого проблемного питання в досудовому порядку від позивача не надходило. А тому, на думку відповідача, така вимога до суду є передчасною.

Вказав, що оскільки, позивач не звертався до відповідача в досудовому порядку про поділ майна в натурі та не пропонував це зробити за домовленістю шляхом укладення договору про поділ нерухомого майна, вимога про стягнення судових витрат в розмірі 34 311,60 грн (судовий збір, витрати на експертизу, витрати на правову допомогу) на його користь є незаконною та не обґрунтованою а також передчасною. У матеріалах справи мав би міститися договір, орієнтовні розрахунки витрат на професійну правничу допомогу, акти здачі-приймання робіт, розрахункові квитанції. Позивачем в свою чергу не надано до суду вище зазначених документи щодо понесених витрат останнім на правову допомогу, а також не вказано в самій позовній заяві про ці докази, як такі, що не можуть бути подані разом із позовною заявою у відповідності до п. 8 ч. 3 ст.175 ЦПК України.

Відносно наданого стороною позивача висновку експерта № 2909/23 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 29.09.2023 зазначив, що при проведені будівельно-технічного дослідження, експертом не враховано одну вагому річ, що всі існуючі комунікації (газова магістраль з котлом, каналізація, підвід водопостачання, силові електропроводи та в цілому електропроводка, опалення та кондиціонування, витяжкі, комунікації) знаходяться на одній із частин квартири визначену в висновку експерта № 2909/23 від 29.09.2023 даного дослідження як «Особі 2», котру обрав собі позивач, що за своєю цінністю має перевагу над іншою часткою квартири. Також експерт в своєму висновку вказує на той факт, що розробка та погодження проектів вище вказаного інженерного устаткування не входять до її компетенції, тому, на думку відповідача, спочатку необхідно було б провести відповідне експертне дослідження для визначення реальної вартості часток поділу з урахуванням всіх інженерних устаткувань, оскільки на сьогоднішній день по факту частина «Особи 2», яку обрав собі позивач, не потребує ніяких суттєвих змін та реконструкцій, а от частина «Особи 1», яка запропонована відповідачу потребує значних грошових вкладень в реконструкцію інженерних устаткувань, а тому із запропонованим експертом розподілом відповідач не погоджується та вважає його не рівноцінним. Вказував також на те, що долучена до позову оцінка вартості частини квартири АДРЕСА_2 в розмірі 820 000 гривень проводилась без відповідних розрахунків та порівнянь, крім того не відомо чи враховувалась в оцінці відсутність в однієї з квартир вищевказаних інженерних устаткувань. Із наданої копії висновку експерта № 2909/23 від 29.09.2023 вбачається, що договір укладений між позивачем та ТОВ «ГІСМАП», проте його проводила ОСОБА_3 , однак позивачем не надано договорів укладених з вказаним експертом, або документів, які б вказували на наявність трудових відносин між з ОСОБА_3 та ТОВ «ГІСМАП». Просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши орієнтовний розмір правової допомоги 10 000-20 000 гривень, у випадку проведення інших процесуальних дій додатково 10 000 -15 000 грн., судові витрати просив покласти на позивача.

Представником позивача адвокатом Манзар Т.В. до суду скеровано відповідь на відзив, в яких позивач повністю заперечує проти міркувань відповідача та підтримує позовні вимоги, оскільки у висновку експерта № 2909/23 від 29.09.2023 на сторінці 18 чітко зазначено, що «Вартість ремонтно-будівельних робіт, будівельних матеріалів, машин та механізмів, необхідних для перепланування квартири АДРЕСА_1 становить: -для особи 1 = 8 413 грн., -для особи 2 = 8176 грн.

На сторінці 19 вище зазначеної експертизи зазначено, що «для відокремлення системи опалення та інших комунікацій необхідно розроблення відповідного проекту та погодження його у встановленому порядку. Розроблення та погодження відповідних проектів не входить до компетенції судових експертів. Вартість і поточний перелік робіт по зміні об`ємно- просторового рішення квартири багатоквартирного будинку, а також вартість по влаштуванню або переобладнанню систем інженерного устаткування, залежить від прийнятих рішень (об`ємно-планувальних, конструктивних тощо), які обумовлюються розробленою і погодженою у встановленому законом порядку проектно- кошторисною документацією».

Виходячи з вказаного та статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України завданням суду при розгляді такої категорії справ є встановлення можливості поділу об`єкта нерухомості, що перебуває в спільній частковій власності, який буде відповідати вимогам, що передбачені будівельними нормами та правилами, коли кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

З цією метою призначається судова будівельно-технічна експертиза, за результатами проведення якої судом розглядається найбільш оптимальний варіант поділу нерухомого об`єкта в натурі відповідно до розміру ідеальних часток у спільній частковій власності. Отримання дозволів на перепланування об`єкта нерухомості здійснюється власниками, якщо техніко-юридичними нормами встановлена вимога щодо отримання дозвільних документів у разі втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування чи в інших випадках, передбачених будівельними нормами та правилами.

Наявність чи відсутність на час ухвалення судом відповідного рішення таких дозволів чи погоджень, необхідних для фактичного виконання робіт з поділу спірного майна, немає значенні для суду, який ухвалює рішення про поділ незалежно від того, чи є у сторін у справі проектна документація з поділу, чи затверджена вона, чи отримано ними документи на право виконання відповідних будівельних робіт, а також незалежно від того, чи вимагається за законом в конкретному випадку розробка такої проектної документації та отримання дозвільної документації.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року у справі № 707/2516/18.

Щодо відсутності досудового звернення позивача до відповідачки вказували, що наразі відповідачка перебуває за межами України, а тому вирішити вказане питання в позасудовому порядку вирішити позивач не має можливості.

Щодо повноважень судового експерта та трудових відносин з ТОВ «ГІСМАП» зазначила:

Основним КВЕД діяльності ТОВ «ГІСМАП» є 71.12- діяльність у сфері інжинірингу та надання послуг технічного консультування в цих сферах. 20.09.2023 року до ТОВ «ГІСМАП» в порядку ч.2 ст.72 та ч.1, ч.5 ст. 106 ЦПК України надійшла заява від ОСОБА_1 про проведення судової будівельно-технічного дослідження для надання його в якості доказу до суду, цього ж дня був і укладений договір між сторонами на здійснення будівельно- технічного дослідження. Відповідно до наказу директора ТОВ «ГІСМАП» № 20-09/23-1 від 20.09.2023 року проведення експертизи було доручено судовому експерту Окрепкій Анні Ігорівні, яка має повну вищу технічну освіту за спеціальністю 10.6 - «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів і конструкцій». Вказані документи долучені до відповіді на відзив.

05.02.2024 року представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Черненко В.А. скерував до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому просив не брати до уваги доводи сторони позивача, які вказані у відповіді на відзив та приєднані до нього дакази, так як відповідь на відзив була надіслана засобами поштового зв`язку поза строком, встановленим законодавством.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Манзар Т.В. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Вказувала, що відповідь на відзив було скеровано нею спочатку на зазначену адвокатом відповідача електронну адресу, при цьому документ був скріплений електронним підписом, а згодом, оскільки представник відповідача заперечував проти такого порядку вручення документів, засобами поштового зв`язку. Вказувала, що в даному випадку діяла добросовісно, відповідно до норм ЦПК України. Просила виділити ОСОБА_1 в натурі, як окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить 1/2 частини квартири з припиненням ідеальних часток за адресою: АДРЕСА_3 . Визнати право власності за ОСОБА_1 на виділену в натурі 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 58,8 кв.м., а саме: частина № 1 коридору, площею 21,7 кв.м., № 8 санвузол, площею, 1,9 кв.м., № 7 кухня площею 17,2 кв.м., № 6 житлова кімната, площею 18.0 кв.м. Припинити спільну часткову власність позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору та витрати на проведення судової експертизи. До закінчення судових дебатів зазначила про намір подати докази понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу для винесення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України.

Адвокат відповідача - Черненко В.А. позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позову з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши думку представників сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 23.03.2023 року в справі 712/13596/21 у порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнано за ОСОБА_1 право власності на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 - припинено. Рішення набуло законної сили 02.05.2023.

Право власності за позивачем ОСОБА_1 на вказану частку зареєстровано, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 15.05.2023 року № 332217899.

Як вбачається з Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 встановлено наступні технічні характеристики, які актуальні на момент розгляду справи: коридор № 1, площею 27,7 кв.м., гардеробна №2 площею 3,5 кв.м., санвузол №3, площею, 6,9 кв.м., житлова кімната № 4 площею 17,5 кв.м., житлова кімната №5 площею 25 кв.м., житлова кімната №6 площею 18 кв.м., кухня №7 площею 17,2 кв.м, санвузол №8 площею 1,9 кв.м. Загальна площа 117, 7 кв.м., житлова площа 60, 5 кв.м. Рік спорудження 2017, електропостачання, водопровід, газопровід від міських мереж, опалення місцеве водяне від газового котла. Вентиляція природна.

Як зазначила представник позивача, і не заперечував представник відповідача та підтверджується фототаблицями, долучених до висновку експерта №2909/23 від 29.09.2023 квартира наразі не є придатною для проживання, оскільки після завершення будівництва та здачі будинку до експлуатації, ремонтні роботи для приведення квартири у житловий стан в ній не проводилися. Між співвласниками не був обумовлений фактичний порядок користування кімнатами у вказаній квартирі будинку, який би відповідав частці кожного із співвласників.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

За висновком експерта №2909/23 від 29.09.2023 за результатами проведення будівельно-технічної дослідження судовий експерт ОСОБА_3 дійшла висновку, що технічно вбачається можливим розділити в натурі частин квартири, що належать сторонам по справі в існуючому співвідношенні часток у квартирі АДРЕСА_2 :

частки в загальній власності нерухомого майна Особи 1 складає частина квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,9 кв. м., а саме: частина № 1 коридору площею 6,0 кв.м., № 2 гардеробна, площею 3,5 кв. м. № 3 санвузол площею 6,9 кв.м., № 4 житлова кімната, площею 17,5 кв.м., № 5 житлова кімната площею 25,0 кв.м;

частки в загальній власності нерухомого майна Особи 2 складає частина квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,8 кв.м., а саме: частина № 1 коридору, площею 21,7 кв.м., № 8 санвузол, площею 1,9 кв.м., № 7 кухня площею 17,2 кв.м., № 6 житлова кімната, площею 18,0 кв.м.

Позивачем ОСОБА_1 обрано другий варіант розподілу майна як «Особі 2», відповідачу відповідно запропоновано виділити кімнати згідно першого варіанту як «Особі 1».

Для реалізації вказаних у експертизі варіантів необхідно встановлення перестінків, як це зазначено у запропонованих експертом варіантах для Особи 1 та Особи 2 та виконання інших робіт.

В судовому засіданні між представниками сторін не було досягнуто домовленостей з приводу запропонованого поділу майна, облаштування виходу та проведення додаткових робіт.

Так, як вказує сторона відповідача, відповідно до висновку експерта № 2909/23 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 29.09.2023 зазначено, що при проведені будівельно-технічного дослідження, експертом не враховано одну вагому річ, що всі існуючі комунікації (газова магістраль з котлом, каналізація, підвід водопостачання, силові електропроводи та в цілому електропроводка, опалення та кондиціонування, витяжкі, комунікації). Вказані комунікації знаходяться на одній із частин квартири, що визначена в висновку експерта № 2909/23 від 29.09.2023 даного дослідження як «Особі 2», котру обрав собі позивач, що за своєю цінністю має перевагу над іншою частиною.

Як вказував представник відповідача в судовому засіданні, спочатку необхідно було б провести відповідне експертне дослідження для визначення реальної вартості часток поділу з урахуванням всіх інженерних устаткувань, оскільки на сьогоднішній день по факту частина «Особи 2», яку обрав собі позивач, не потребує ніяких суттєвих змін та реконструкцій, а от частина «Особи 1», яка запропонована відповідачу потребує значних грошових вкладень в реконструкцію інженерних устаткувань, а потім ставить питання про можливість поділу часток, тому із запропонованим експертом розподілом відповідач не погоджується та вважає його не рівноцінним.

Аналізуючи зазначені доводи суд вказує на наступне.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Судом враховано, що відповідно до висновку судового експерта № 2909/23 від 29.09.2023 року наявна технічна можливість переобладнати житлове приміщення в ізольовані квартири.

Отже, в судовому засіданні підтверджена технічна можливість розділити квартиру АДРЕСА_2 , що належать сторонам по справі в існуючому співвідношенні часток:

частки в загальній власності нерухомого майна Особи 1 складає частина квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,9 кв. м., а саме: частина № 1 коридору площею 6,0 кв.м., № 2 гардеробна, площею 3,5 кв. м. № 3 санвузол площею 6,9 кв.м., № 4 житлова кімната, площею 17,5 кв.м., № 5 житлова кімната площею 25,0 кв.м;

частки в загальній власності нерухомого майна Особи 2 складає частина квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,8 кв.м., а саме: частина № 1 коридору, площею 21,7 кв.м., № 8 санвузол, площею 1,9 кв.м., № 7 кухня площею 17,2 кв.м., № 6 житлова кімната, площею 18,0 кв.м.

Вказаний висновок експерта не спростований відповідачем. Твердження сторони відповідача щодо нерівноцінності часток, внаслідок необхідності проведення додаткових будівельних робіт та знаходження всіх комунікацій на частині, яку обрав для себе позивач, не були підтверджені належними та допустимими доказами.

В тому числі, на підтвердження своєї позиції відповідач не був позбавлений надати висновок експерта або заявити клопотання про проведення відповідної експертизи щодо предмету спору в порядку ст.103 ЦПК України, для підкріплення своєї позиції.

Відтак, відповідні доводи є лише припущеннями, на яких суд не може будувати свої висновки.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 16 листопада 2016 року в справі № 6-1443цс16, Верховний Суд України зазначив, що «виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. …Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».

Отже, при вирішенні даного спору судом до уваги приймається зазначений висновок судового експерта № 2909/23 від 29.09.2023 року, оскільки останній відповідає вимогам закону, встановлює технічну можливість розділити квартиру, яка в даному випадку є визначальною обставиною, яку необхідно встановити у даній категорії справ.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що належним способом захисту права є поділ трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , шляхом виділення в натурі :

- ОСОБА_1 як окремий об`єкт права власності 1/2 частину вказаної квартири, загальною площею 58,8 кв.м, яка складається з: частини № 1 коридору, площею 21,7 кв.м., № 8 санвузол, площею, 1,9 кв.м., № 7 кухня площею 17,2 кв.м., № 6 житлова кімната, площею 18,0 кв.м.

- ОСОБА_2 як окремий об`єкт права власності 1/2 частину вказаної квартири, загальною площею 58,9 кв.м, яка складається з: частини № 1 коридору, площею 6,0 кв.м., № 2 гардеробна, площею, 3,5 кв.м., № 3 санвузол площею 6,9 кв.м., № 4 житлова кімната, площею 17,5 кв.м., №5 житлова кімната, площею 25,0 кв.м., припинивши право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

В даному випадку, на думку суду, поділ спільної часткової власності та виділення кожному із співвласників його частки як окремого об`єкту права власності є ефективним засобом захисту права, який відповідає його змісту, інтересам співвласників, адже направлений на припинення обов`язку співвласників нерухомого майна діяти при володінні, користуванні, розпорядженні за обопільною згодою.

Частка, яка виділяється позивачу є окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (відповідача), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна утворюється два самостійних об`єкта майна, право власності на яке підлягають державній реєстрації.

Відтак, суд вважає необхідним зазначити, які кімнати підлягають виділу кожній із сторін по справі, виходячи із технічних характеристик, які актуальні на момент розгляду справи (відповідно до Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ).

З врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 9 273,60 грн. (платіжна інструкція №0.0..1 та №0.0..1 від 11.10.2023) та витрат на проведення експертизи в розмірі 10 038,00 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру № 2009/23 від 20.09.2023) покладаються на відповідача (ст.133, 141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 133, 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України, ст. ст. 181, 317, 358, 361, 364, 367 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності - задовольнити.

Здійснити поділ трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , виділивши в натурі :

- ОСОБА_1 як окремий об`єкт права власності 1/2 частину вказаної квартири, загальною площею 58,8 кв.м., яка складається з: частини № 1 коридору, площею 21,7 кв.м., № 8 санвузол, площею, 1,9 кв.м., № 7 кухня площею 17,2 кв.м., № 6 житлова кімната, площею 18,0 кв.м.

- ОСОБА_2 як окремий об`єкт права власності 1/2 частину вказаної квартири, загальною площею 58,9 кв.м., яка складається з: частини № 1 коридору, площею 6,0 кв.м., № 2 гардеробна, площею, 3,5 кв.м., № 3 санвузол площею 6,9 кв.м., № 4 житлова кімната, площею 17,5 кв.м., №5 житлова кімната, площею 25,0 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 9 273,60 грн., та витрати за проведення експертизи в розмірі 10 038,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 05.03.2024 року.

Головуючий: Т.Є. Троян

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .