Провадження № 22-ц/801/579/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач :Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

08 лютого 2024 року м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., одержавши апеляційну скаргу представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Галіціної Віри Валеріївни

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року

у справі №127/35461/21

за заявою ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,-

встановив:

Не погодившись із судовим рішенням у зазначеній справі, заінтересована особа ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Галіціну В.В., подав апеляційну скаргу, яка не може бути прийнята до розгляду та, відповідно, не може бути вирішено питання про відкриття апеляційного провадження в справі з огляду на таке.

Відповідно до частини 4 статті 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, коло платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначається Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI.

При наданні оцінки дотриманню особою, яка звертається до суду з апеляційною скаргою, вимог статті 356 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє сплату судового збору у відповідному розмірі (стаття 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI) та зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (частина перша статті 9 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI).

Враховуючи викладене, одним із процесуальних обов`язків для реалізації права на судовий захист в порядку цивільного судочинства є надання документа про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі. Невиконання такого обов`язку є підставою для ухвалення судового рішення про залишення позовної заяви без руху зі встановленням строку для усунення таких недоліків.

Всупереч зазначеній нормі апелянтом такі документи до скарги не додано, судовий збір згідно вимог Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року не сплачено.

Натомість апелянт вказує, що судовий збір ним не сплачено згідно норм ст. 350-5 ч.3 ЦПК України.

Таке твердження є помилково з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Як зазначалось вище, правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначається Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011.

Відповідно до п.12-1 ч.2 статті 3 Закону судовий збір не справляється за подання заяви про видачу обмежувального напису.

Отже, за змістом вказаної норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи, які виступають у процесуальному статусі заявників, тобто при зверненні їх до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 753/7157/19, від 10 серпня 2020 року у справі № 308/41/20, у постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 299/3692/19.

Водночас, ОСОБА_1 у цій справі має процесуальний статус заінтересованої особи, а не заявника, а тому пільги щодо сплати судового збору на нього не розповсюджуються, а відтак він не звільняється від його сплати.

Відповідно до статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору на рішення суду, встановлена підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Оскільки нормами ЦПК України передбачено, що справи про видачу обмежувального припису розглядаються судом за правилами окремого провадження (глава 13 розділу IV ЦПК України), розмір судового збору обраховується відповідно до вимог підпункту 4 пункту 1 частини 2 Закону.

Відтак, за подання апеляційної скарги на судове рішення у цій справі ОСОБА_1 належить сплатити судовий збір в розмірі 908,40 грн (3028 х 0,2% х 150%), перерахувавши його за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Вінницькій області/м.Вінниця/22030101

Код ЄДРПОУ: 37979858

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UА0002856

Для приєднання до матеріалів справи, надати Вінницькому апеляційному суду платіжний документ про оплату вказаних витрат.

Згідно частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 357, статті 185 ЦПК України, а апелянту надається строк для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом сплати судового збору у визначеному розмірі або ж надати докази, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Галіціної Віри Валеріївни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року залишити без руху.

Надати апелянту строк сім днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків. Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернена особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник