Справа № 367/8606/24
Провадження №2-о/367/411/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

04 вересня 2024 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря судового засідання Бобриш М.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Ірпінь цивільну справу №367/8606/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в:

27 серпня 2024 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви вказує, що її чоловік перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . Під час виконання обов`язків військової служби потрапив під артилерійський обстріл ( снаряд потрапив у бліндаж де він перебував на рахується зниклим безвісти. Однак, наразі не можливо вирішити соціально побутові питання у зв`язку із зникненням чоловіка, оскільки свідоцтво про смерть людини не видано.

У судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Заявник заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи не заперечував проти заяви.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця є громадянкою України, як внутрішньо переміщена особа має зареєстроване місце проживання на території Київської області Бучанського району, отримувала код платника податків і є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.8,9,12-14).

10 серпня 2022 року заявниця отримала сповіщення № 2095 про те, що її чоловік, навідник 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 , 1989 року народження, 03 серпня 2022 року зник безвісті в результаті здійснення противником артилерійського обстрілу позиції поблизу н.п. Семигір`я Бахмутського району Донецької області ( а.с.34).

Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2022 року № 3358 м. Біла Церква про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти, серед інших, солдата ОСОБА_2 за результатами службового розслідування встановлено, що о 13 год. 46 хв. 03.08.2022 року противник здійснював артилерійський обстріл позиції РОП 7242 в районі населеного пункту Кадема в напрямку Новолуганське, Вершина, Доломитне в результаті чого зникли безвісти серед інших, навідник 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону солдат ОСОБА_2 ( а.с.28-32).

Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 206 від 08.08.2022 року вважати такими, що 03 серпня 2022 року зникли безвісти в районі виконання завдань під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та з 08.08.2022 року знаходяться в розпорядженні командира військової частини: солдата по мобілізації ОСОБА_2 , навідника 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону ( а.с.15).

Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Частина другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За частиною першою статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення - позасудовий і судовий.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Необхідність звернення із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в цій справі ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що через те, що тіло її чоловіка ОСОБА_2 не ідентифіковано, у зв`язку із чим неможливо в позасудовому порядку отримати відповідний лікарський документ про смерть сина заявниці.

На обґрунтування заяви ОСОБА_3 щодо встановлення цього факту вказала на необхідність державної реєстрації смерті її чоловіка в органах державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки від цього залежить вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»

від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (стаття 2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом статті 82 ЦПК України, є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року, згідно з яким воєнний стан продовжений строком на 90 діб.

Проаналізувавши фактичні обставини справи й норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, а також судову практику у даних правовідносинах (рішення ВС від 5 грудня 2022 року у справі 490/6057/19, номер рішення в реєстрі 107963201), суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви з огляду на наступне.

Суд вважає, що надані заявницею й досліджені судом матеріали в достатній мірі підтверджують факт смерті ОСОБА_2 , що мала місце 03 серпня 2022 року зник безвісті поблизу н.п. Кадема Донецької області, під час проходження військової служби, під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини. Відсутність висновку ВЛК та лікарського свідоцтва про смерть унеможливлюють, щонайменше зареєструвати смерть захисника України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення про те, що громадянин України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Козачі Лагері, Цюрупинського району, Херсонської області виконуючи обов`язки із захисту Батьківщини поблизу населеного пункту Кадема Бахмутського району Донецької області загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проходження військової служби, під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області.

Допустити негайне виконання рішення суду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя М.П. Одарюк