Справа № 638/4033/23
Провадження № 2/638/1076/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Аркатової К.В.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання представника відповідача адвоката Ігнатенко З.В. про повернення до стадії підготовчого засідання по цивільній справі за позовною заявою керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова, поданої в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна від добросовісного набувача, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова, поданої в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна від добросовісного набувача.

Ухвалою суду від 16 травня 2023 року провадження по справі відкрито, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 24 січня 2024 року.

22 січня 2024 року представник відповідача адвокат Ігнатенко З.В. з використанням електронного сервісу «Електронний суд» подала до суду клопотання, в якому просила повернутися до стадії підготовчого провадження. Клопотання обґрунтоване необхідністю подати відзив, що процесуально є можливим лише на стадії підготовчого засідання.

Прокурор Мельничук О.А. через канцелярію суду 24 січня 2024 року подала заяву, в якій зазначила, що проти задоволення клопотання представника відповідача та повернення до стадії підготовчого засідання не заперечує.

Технічна фіксація судового засідання не здійснювалась відповідно до положень статті 247 ЦПК України.

Вивчивши клопотання сторони відповідача, дізнавшись думку сторони позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року). Верховний Суд дійшов висновку, що згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 року у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 року у справі № 922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 року у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 року по справі № 902/271/18, від 16.02.2021 року по справі № 922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 року по справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 року по справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Однак, такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій судового процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

По справі «Bellet v. France» («Белле проти Франції», рішення від 04 грудня 1995 року), Європейський суд з прав людини зазначив, щостаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

По справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain («Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії», рішення від 28 жовтня 1998 року) та у справі Miragall Escolano and others v. Spain («Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», рішення від 13 січня 2000 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд акцентує увагу, що, з урахування введення в Україні правового режиму воєнного стану, а також сталої практики Європейського суду з прав людини, судам загальної юрисдикції слід уникати надмірного формалізму та приймати письмові пояснення від сторін протягом судового розгляду, з метою недопущення порушення принципів розумності строків розгляду справи, повноти, всебічності та об`єктивності розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене вище, суд не вбачає за доцільне повернення до стадії підготовчого засідання, роз`яснюючи сторонам їх право подавати письмові пояснення по суті спору протягом всього судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 189-200, 247, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Ігнатенко З.В. про повернення справи до стадії підготовчого провадження відмовити.

Продовжити судовий розгляд справи за позовною заявою керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова, поданої в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна від добросовісного набувача.

Повідомити сторони про час та місце розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий