Справа № 569/1862/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 травня 2024 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калетинець Т.В.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

треті особи, що не заявляють самостійних вимог Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Акціонерне Товариство «Укрсиббанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Акціонерне Товариство «Укрсиббанк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів звернулась ОСОБА_1 . У позові просить стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 20 000 грн. та витрати понесені нею на сплату судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.03.2023 року вона переказала кошти зі свого банківського рахунку платіжної картки Приватбанку в сумі 20 000 грн. в 16:43 на інший банківський рахунок платіжної картки Приватбанку невідомій їй особі, під впливом шахрайських схем. Вказує, що звернулася в Дарницьке УП ГУНП м. Києва та написала заяву 18.10.2023 року. Дану заяву було зареєстровано до Журналу Єдиного Обліку № 50908. Окрім того, позивач звернулася в Кіберполіцію (звернення від 02.11.2023 року №328398). Працівники поліції за фактом шахрайства відкрили кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004301 від 27.10.2023 року. ОСОБА_1 зазначила також, що ні звернення до правоохоронних органів, ні звернення до банківських установ не дало позитивного результату.

Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06 березня 2024 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з"явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представники третіх осіб АТ КБ «Приватбанк», АТ «Укрсиббанк» в судове засідання не з`явились, представник АТ КБ «Приватбанк» Т.С. Адаменко надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, рішення просить ухвалити на розсуд суду.

Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено із довідки, що видана Дарницьким УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_1 остання 18.10.2023 року звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого невстановлена досудовим розслідуванням особа вчинила шахрайські дії з використанням фітингового сайту. Дану заяву було зареєстровано до Журналу Єдиного Обліку №50908 від 18.10.2023 року, розглянуто в межаї кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань та №0004301.

Як вбачається із звернення інформаційного характеру №108949850 від 07.12.2023 року ОСОБА_1 повідомила Дарницьке УП ГУНП в м.Києві, що 17.12.2023 року перерахувала кошти шахраю ОСОБА_2 в сумі 20000 гривень, з даного приводу писала заяву, зв`язалась із цим чоловіком і він пообіцяв скинути кошти назад, але потім перестав виходити на зв`язок., проте вказав адресу свого проживання АДРЕСА_1 .

Із пояснень ОСОБА_2 , які надані ним о/у СПМКВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області вбачається, що 13.10.2023 року він в соціальній мережі «Телеграм» знайшов групу, в якій йому запропонували онлайн заробіток. Зв`язавшись із невідомою особою останній йому повідомив, що потрібно надати свою банківську карту АТ КБ «Приватбанк», які він і повідомив. Згодом близько 09 год. 33 хв. йому надійшли грошові кошти в сумі 1950 гривень, які він надіслав на банківську карту , яку йому надала невідома особа в соціальній мережі «Телеграм». Так він продовжував працювати близько 2 тижнів по декілька транзакцій на день. 17.10.2023 року близько 16:43 год. на його банківську карту надійшли грошові кошти в сумі 20000 гривень, які він в подальшому перерахував на банківську карту, що належить ОСОБА_3 . В подальшому йому почали надходити телефонні дзвінки з банківських установ, про що він повідомив своєму роботодавцю в мережі «Телеграм», на що останній видалив переписку та заблокував його.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Цивільного кодексу України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене ним у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті право відношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Жодних договірних відносин між сторонами на момент вчинення переказу не існувало, відповідач набув кошти без достатньої на те правової підстави, доказів на спростування доводів позивача він не надав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті позивачем судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,89,258-259,263-265,268, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Акціонерне Товариство «Укрсиббанк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - задовільнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя -