Справа № 459/3600/22 Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н.Я.
Провадження № 22-ц/811/2694/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, з участю третіх осіб: поліцейського сектору реагування патрульної поліції до відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області Воробйова Олександра Валерійовича, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, яка завдана незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, з участю третіх осіб: поліцейського сектору реагування патрульної поліції до відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області Воробйова Олександра Валерійовича, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, яка завдана незаконним притягненням до адміністративної відповідальності.

Просив стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15000 гривень.

Позов обгрунтовував тим, що постановою поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області Воробйова Олександра Валерійовича від 26.12.2021 року серії БАБ №479691 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за те, що 26.12.2021 року в 17:10 год в смт. Жвирка Червоноградського pайону, керуючи автомобілем Форд Куга, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на «У» подібне перехрестя не увімкнув покажчик лівого повороту, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР. Зазначає, що він звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області з позовом про скасування даної постанови та 10.05.2022 року судом було винесено рішення, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення (серія БАБ № 479691). Зазначив, що внаслідок протиправних дій працівника поліції йому було завдано моральну шкоду, так як для спростовування факту скоєння адміністративного правопорушення він був змушений звертатися до суду, що завдавало йому сильних душевних страждань і переживань протягом тривалого часу, він на собі відчув свавілля правоохоронних органів до прав людини та громадянина, які спеціально принизили його, визнавши без вини правопорушником. Завдану йому моральну шкоду оцінює в 15000 гривень.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржило ГУ НП у Львівській області.

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди предметом доказування є не тільки факт неправомірних дій (бездіяльності), а також виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) та заподіяння шкоди. Звертаючись до суду з таким позовом, позивач має довести, яких саме втрат немайнового характеру (моральну шкоду) він зазнав, та яке саме їх матеріальне вираження. Недоведеність позивачем зазначених обставин у справі є підставою для відмови у задоволенні позову.

Вважає, що позивач скористався своїм правом на оскарження постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності, які були скасовані судом. Однак, скасування вказаної постанови не є безумовним доказом неправомірності дій або бездіяльності працівників поліції у розумінні статті 1173 ЦК України. Окрім цього, позивач не надав достатніх і допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому Головним управлінням Національної поліції у Львівській області моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Враховуючи зазначене, апелянт вважає, що правові підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області Воробйова Олександра Валерійовича від 26.12.2021 року серії БАБ № 479691 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що ОСОБА_1 26.12.2021 в 17:10 год. в смт. Жвирка (що в Червоноградському p-ні, авт.), керуючи автомобілем Форд Куга, д.н.з. НОМЕР_1 при виїзді на «У» подібне перехрестя не увімкнув покажчик лівого повороту, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10.05.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області Воробйова Олександра Валерійовича від 26.12.2021р. серії БАБ № 479691 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказане рішення суду набрало законної сили 21.05.2022 року.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, районний суд виходив з того, що позивачем доведено факт заподіяння йому неправомірними діями працівників поліції моральної шкоди, та що завдана йому моральна шкода полягає у моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, а тому з урахуванням тривалості провадження у справі про адміністративне правопорушення, вимог розумності та справедливості на користь позивача відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 1000 грн, яка буде належною та достатньою для її покриття.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, на підставі статті 1174 ЦК України, відшкодовується державою.

Відповідно передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтями 2, 4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20 зазначено, що у справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом з тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18) зроблено висновок про те, що на підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" у особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження.

Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки внаслідок незаконних дій працівників патрульної поліції, які ініціювали та здійснювали вказане провадження, позивач зазнав душевних страждань у зв`язку з притягненням його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд керувався принципами розумності, справедливості та співмірності та прийшов до вірного висновку, що такий відповідає характеру, обсягу та тривалості моральних (немайнових) страждань, пов`язаних з незаконним притягненням позивача до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують,підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 08 березня 2024 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 08 березня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра