г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/108/23
Номер провадження 2/213/806/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Мазуренко В.В., за участю секретаря Ємельянцевої Т.С.,

без участі сторін

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №197/108/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з вищевказаним позовом до суду, посилаючись на те, що у Солонянському районому відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження з примусовому виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, за ним станом на 01.06.2022 утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5001,12 грн. Позивачем за період з 01.07.2022 по 15.12.2022 нарахована неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 6881,30 грн, яку просить стягнути з відповідача.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись своєчасно і належним чином.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи.

Відповідач про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Третя особа - Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про причини неявки до суду свого представника не повідомили, пояснення по справі не надали.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

На підставі наявних у справі доказів, та оскільки позивачем не надано заперечення проти заочного розгляду справи, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі.

Відповідно до розпорядження №360 Широківського районного суду Дніпропетровської області цивільна справа №197/108/23 надійшла до Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 березня 2024 року, справу передано у провадження судді Мазуренка В.В. та ухвалою від 07 березня 2024 року прийнято до свого провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

30 квітня 2014 року Широківським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 аліментів у твердому грошовому розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з 11.03.2024 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5,25).

На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем відділу ВС Солонянського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №45253478 (а.с.6,26).

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року по справі №197/83/19 збільшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 30.04.2014 до 1300 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-9, 27-29).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Солонянським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) заборгованість відповідача по аліментам станом на червень 2022 року склала 5001,12 грн. В липні 2022 року боржником сплачена заборгованість в розмірі 4000,00 грн. Отже, заборгованість станом на 01.07.2022 становила 1001,12 грн. В липні 2022 року нараховано аліментів 1372,00 грн, заборгованість склала 2373,12 грн, за серпень 2022 року нараховано 1372,00 грн, за вересень 2022 року 1372,00 грн, за жовтень 2022 року 1372,00 грн, за листопад 2022 року 1372,00 грн (а.с.10-12). Також в довідці державним виконавцем вказано, що станом на 01 грудня 2022 року заборгованість складає 7861,12 грн. У разі надходження інформації про сплату або не сплату аліментних платежів, державним виконавцем повторно буде здійснено перерахунок заборгованості.

Вказана сума заборгованості по аліментам також підтверджується розрахунком, який надійшов з виконавчої служби до суду 21.05.2024.

Позивачем здійснено розрахунок пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина за період з 01 липня 2022 року по 15 грудня 2022 року в сумі 6881,30 грн (а.с.2-3).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають із ст. 196 СК України.

Згідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді стягнення неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Тобто, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Неустойка стягується з особи, яка винна у простроченні сплати аліментів.

У постанові по справі № 362/4462/16-ц (Провадження № 61-10968св19) від 20 липня 2020 року Верховний Суду дійшов наступного висновку: «…відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника».

Встановлено, що відповідач несвоєчасно виконував рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дитини, мав заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.06.2022 складала 5001,12 грн. З урахуванням сплаченої в липні 2022 року заборгованості в розмірі 4000 грн, заборгованість станом на 01.07.2022 становила 1001,12 грн. До кінця 2022 року аліменти відповідач не сплачував.

Оскільки будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів не встановлено, таких доказів суду не надано, тому суд вважає, що ОСОБА_2 повинен понести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України, оскільки це буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Зазначена правова позиція знайшла відображення в Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Постанова містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

В постанові по справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) від 03 квітня 2019 року Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного висновку: «Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Позивачем надано розрахунок пені, яка за період з 01 липня 2022 року по 15 грудня 2022 року складає 6881,30 грн. Суд погоджується з наведеним позивачем порядком розрахунку пені, який проведено на підставі ст. 196 Сімейного кодексу України, з врахування правової позиції Верховного Суду щодо застосування ст. 196 СК України.

Разом з тим, встановлено, що розрахунок проведений позивачем станом на 01.07.2022 є неточним. Так заборгованість склала 1001,12 грн.. яку слід помножити на 168 днів прострочення та помножити на 1%, що буде складати 1681,88 грн. Позивачем вказана сума неустойки 1681,68 грн.

Відповідачем власного розрахунку на спростування розрахунку позивача щодо пені суду не надано.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З урахуванням викладеного та оскільки відповідачем не надано жодних доказів щодо поважності причин прострочення сплати аліментів, а нарахований позивачем розмір пені не перевищує 100 відсотків заборгованості, що відповідає положенням ст. 196 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі вказаному позивачем, а саме 6881,30 грн.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову позивача, звільненої від сплати судового збору при подачі позову, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, та відповідно до розміру встановленого Законом України «Про судовий збір», який діяв станом на дату подачі позову до суду (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому подано позов) тобто в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 196 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 263-265, 268, 273, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2022 року по 15 грудня 2022 року в розмірі 6881(шість тисяч вісімсот вісімдесят однієї) грн 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ..

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: вул. Гагаріна, буд.13, смт. Солоне, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52400, .

Дата складення повного тексту судового рішення 28 травня 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко