Головуючий у І інстанції Матійчук Г.О.
Провадження № 22-з/824/836/2024 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Гуля В.В.,

за участю секретаря Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - адвоката Мусійченка Данила Леонідовичапро ухвалення додаткового рішенняу справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів за договорами банківських вкладів з відповідними нарахуваннями,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва із позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів за договорами банківських вкладів з відповідними нарахуваннями.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто із АТ КБ«ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 наступні кошти за наступними договорами банківських вкладів в іноземній валюті (Євро):

1) за депозитним договором №0s48756116 від 25 жовтня 2004 року: 10 000,00 Євро - номінальну суму вкладу; 280,27 Євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 1 261,52 Євро - проценти за період з 27.01.2005 року по 03.05.2017 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 3,42 Євро - проценти за період з 04.05.2017 року по 31.08.2020 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 Євро - 3 % річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період із 01.09.2017 року по 31.08.2020 року.

2) за депозитним договором №0s48756117 від 25 жовтня 2004 року: 10 000,00 Євро - номінальну суму вкладу; 280,27 Євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 1 261,52 Євро - проценти за період з 27.01.2005 року по 03.05.2017 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 3,42 Євро - проценти за період з 04.05.2017 року по 31.08.2020 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 Євро - 3 % річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період із 01.09.2017 року по 31.08.2020 року.

3) за депозитним договором №0s48756118 від 25 жовтня 2004 року: 10 000,00 Євро - номінальну суму вкладу; 280,27 Євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 1 261,52 Євро - проценти за період з 27.01.2005 року по 03.05.2017 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 3,42 Євро - проценти за період з 04.05.2017 року по 31.08.2020 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 Євро - 3 % річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період із 01.09.2017 року по 31.08.2020 року.

4) за депозитним договором №0s48756119 від 25 жовтня 2004 року: 10 000,00 Євро - номінальну суму вкладу; 280,27 Євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 1 261,52 Євро - проценти за період з 27.01.2005 року по 03.05.2017 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 3,42 Євро - проценти за період з 04.05.2017 року по 31.08.2020 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 Євро - 3 % річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період із 01.09.2017 року по 31.08.2020 року.

5) за депозитним договором №0s48756120 від 25 жовтня 2004 року: 10 000,00 Євро - номінальну суму вкладу; 280,27 Євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 1 261,52 Євро - проценти за період з 27.01.2005 року по 03.05.2017 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 3,42 Євро - проценти за період з 04.05.2017 року по 31.08.2020 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 Євро - 3 % річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період із 01.09.2017 року по 31.08.2020 року.

6) за депозитним договором №0s48756121 від 25 жовтня 2004 року: 3 048,56 Євро - номінальну суму вкладу; 85,44 Євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 384,58 Євро - проценти за період з 27.01.2005 року по 03.05.2017 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 1,04 Євро - проценти за період з 04.05.2017 року по 31.08.2020 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 282,06 Євро - 3 % річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період із 01.09.2017 року по 31.08.2020 року.

7) за депозитним договором №0s48756128 від 04 листопада 2004 року: 234 902,77 Євро - номінальну суму вкладу; 6 583,71 Євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 29 567,21 Євро - проценти за період з 27.01.2005 року по 03.05.2017 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 80,39 Євро - проценти за період з 04.05.2017 року по 31.08.2020 року по вкладу «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 21 733,78 Євро - 3 % річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період із 01.09.2017 року по 31.08.2020 року.

Стягнуто із АТ КБ«ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 10 510,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач АТ КБ «ПриватБанк» подав на нього апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 вересня 2023 року залишено без змін.

30 квітня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - адвоката Мусійченка Д.Л. про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви представник відповідача посилається на те, що апеляційним судом не вирішені питання: розподілу судових витрат, а також питання повернення зайво сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги; питання скасування протокольної ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року.

Крім цього, посилається на те, що у постанові Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року відсутнє мотивування щодо стягнення процентів «на вимогу».

Заявник зазначає, що при поданні позову позивачем не було оплачено судовий збір з посиланням на ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів". При цьому, з матеріалів справи та поданого позову не вбачається можливості звільнення позивача від сплати судового збору.

Також вказує, що позовні вимоги є майновими. Судовий збір на дату уточнення позовних вимог складав 10 510,00 грн. (5*2 102). Судовий збір за подання апеляційної скарги складає - 15 765, 00 грн. (10 510*150%), що і було сплачено апелянтом.

Однак, відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно судовий збір за подання апеляційної скарги складає 12 612,00 грн. (10510*150%*0,8). Зайво сплачений судовий збір складає 3 153,00 грн. (15 765,00 грн. - 12 612,00 грн.), який апелянт просив суд йому повернути.

З посиланням на ст. 270 ЦПК України, заявник просив суд апеляційної інстанції вирішити питання про розподіл судових витрат, повернення зайво сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, скасування протокольної ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року, а також зазначити у додатковому рішенні мотивування щодо стягнення процентів «на вимогу».

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Дешевий О.А. проти задоволеннязаяви представника АТ КБ «ПриватБанк» про ухвалення додаткового рішення заперечив, пославшись на відсутність для цього передбачених законом підстав.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, вичерпний перелік яких передбачений статтею 270 ЦПК України.

Щодо вимог заяви про розподіл судових витрат слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позов ОСОБА_1 судом першої інстанції задоволено, і це рішення суду залишено без змін постановою апеляційної інстанції, відтак в силу ч. 2 ст. 141 ЦПК України усі понесені відповідачем по справі судові витрати покладаються на нього і за рахунок іншої сторони йому не відшкодовуються.

Посилання заявника на те, що при зверненні з апеляційною скаргою позивачем повинен був бути сплачений судовий збір, свідчить лише про незгоду з процесуальним рішенням суду щодо відкриття провадження у справі, та не є підставою для ухвалення додаткового рішення, в тому числі щодо розподілу судових витрат.

Відносно вимог заяви про зазначення мотивів стягнення процентів «на вимогу», то такі вимоги не ґрунтуються на положеннях ст. 270 ЦПК України, оскільки даною статтею не передбачено ухвалення додаткового рішення з підстав незазначення мотивів ухваленого рішення або незгоди сторони із мотивами прийнятого судом рішення.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо внесення змін до мотивувальної частини вже прийнятої судом апеляційної інстанції постанови.

Необґрунтованими є і посилання в заяві на те, що судом не вирішено вимогу про повернення надміру сплаченого судового збору.

Так, підстави повернення судового збору визначені у ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03 вересня 2013 року №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Враховуючи викладене, для вирішення питання повернення надміру сплачених коштів передбачено інший порядок, а саме звернення до суду з окремою заявою.

Вимоги заяви про скасування протокольної ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року не ґрунтуються на приписах чинного процесуального законодавства, а тому до уваги колегією суддів не приймаються.

Таким чином, аналізуючи зміст ст. 270 ЦПК України, якою врегульовано питання постановлення додаткового рішення після розгляду справи судом з метою усунення допущених при розгляді справи недоліків та неповноти, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для застосування положень даної статті при вирішенні заяви Мусійченка Д.Л. відсутні, оскільки порушені ним у заяві питання не входять до переліку підстав для ухвалення додаткового рішення, які передбачені даною статтею.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, та, відповідно, відмову у прийнятті додаткового рішення за наслідками розгляду цієї заяви.

Керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

У Х В А Л И В :

У прийнятті додаткового рішення за заявою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - адвоката Мусійченка Данила Леонідовича - відмовити.

Ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: