Справа № 404/7527/20
Номер провадження 2/404/2188/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Галушко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного позовного провадження, справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року представник позивача звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути із відповідача 30 704,03 грн. боргу за послуги теплопостачання, 2 545,71 грн. - 3% річних, 5 983,94 грн. індекс інфляції, 1 123,77 грн. пені та 2 102 грн. судового збору.

Позов мотивовано тим, що Комунальне підприємство «Теплоенергетик» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання», та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послугу з централізованого теплопостачання.

Відповідач є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Право вимоги заборгованості, яка виникла у відповідача перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» на підставі договору про відступлення права вимоги від 20 вересня 2019 року № 20/09-19/1.

За період з жовтня 2014 року по листопада 2020 року включно відповідачу надавались послуги з централізованого теплопостачання за вказаною адресою, за яку сплачено не було. Станом на листопад 2020 року за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за надані послуги в сумі 30 704,03 грн.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.03.2021 року позов комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Теплоенергетик" 30 704,03 грн. боргу за послуги теплопостачання, 2 545,71 грн. - 3% річних, 5 983,94 грн. індекс інфляції, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 043,47 грн. У задоволенні вимог про стягнення пені в розмірі 1 123,77 грн. відмовлено.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.03.2021 року за позовом комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін

02.11.2023 року через систему «Електронний суд» представником відповідача надано відзив на позовну заяву в якому просила застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволення позовних вимог з підстав того, що було проведено реконструкцію системи газопостачання та 17.12.2014 року введено в експлуатацію опалювальний прилад котел колонка.

В свою чергу представником відповідача через канцелярію суду подано відповідь на відзив, в якому позовні вимоги просила задовольнити.

В судове засідання представник позивача надала, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач до суду не з`явилася, представник відповідача надала заяву про розгляд справи у відсутності представника, просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Статтею 6 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" централізоване опалення віднесено до комунальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача є, зокрема, своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплопостачання.

Статтею 19 цього Закону передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно ч. 1 ст. 9, п. 1 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» виконавець комунальної послуги зобов`язаний: готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Основними обов`язками споживача є, зокрема, своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплопостачання.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання», ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що не заперечується сторонами.

Відтак відповідач була споживачем теплової енергії, що надавалась до вказаного житла постачальником - ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА».

Право вимоги заборгованості, яка виникла у ОСОБА_1 перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» на підставі договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 року №20/09-19/1.

Згідно п.п. 1.1., 1.2 договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 року №20/09-19/1 ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» (первісний кредитор) відступає, а КП «Теплоенергетик» (новий кредитор) приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором про надання послуг централізованого опалення, укладеними з фізичними особами - споживачами послуг централізованого опалення та за фактичними правовідносинами, які виникли між первісним кредитором та боржниками у зв`язку із наданням первісним кредитором послуг централізованого опалення боржникам.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема КП «Теплоенергетик» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В подальшому послуги з теплопостачання в опалювальні сезони в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 надавались КП «Теплоенергетик».

Рішенням Кропивницької міської ради від 02.02.2021 року № 78 «Про перейменування Комунального підприємства «Теплоенергетик» перейменовано в Комунальне підприємство «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради.

Суд вважає, що відповідач споживає послуги з теплопостачання, які надає позивач, в зв`язку з чим між сторонами склалися фактичні договірні відносини і виникли взаємні права та обов`язки.

У відповідності до ст.162 Житлового Кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

В порушення вимог ст.24 Закону України «Про теплопостачання», п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач договір на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією позивачем не уклала, однак підприємство вказані послуги з централізованого теплопостачання квартири надавало, а відповідач отримував ці послуги.

На адресу відповідача підприємством було надано послугу з централізованого теплопостачання за період з жовтня 2014 року по листопад 2020 року, за яку сплачено не було, тому станом на листопад 2020 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 30 704,03 грн.

При цьому, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року.

Правовідносини, які склалися між сторонами у зв`язку з фактичними договірними відносинами щодо надання послуг з централізованого теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 вказала, що належна їй квартира відключена від централізованого опалення у 2014 році і тому відсутні підстави для задоволення позову.

Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 (далі по тексту - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі по тексту - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі по тексту - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП).

Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

У п.39 Правил користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором.

Пунктами 24, 25, 26 Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, (які діяли на момент виникнення спірних відносин) визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП.

Пунктом 1.2 цього Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Міжвідомча комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. (п.2.1)

При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. (п. 2.2.1)

Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. ( п. 2.5)

По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. (п. 2.6)

Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. (п.2.7).

Однак відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що її квартира згідно чинного законодавства на момент виникнення спірних відносин відключена від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення та постачання гарячої води.

Тому, суд приходить до висновку, що відповідач має заборгованість за спожиті послуги у період із жовтня 2014 року по листопад 2020 року, включно, який вступив у фактичні правовідносини з виконавцем послуг.

Крім того, з урахуванням того, що суд встановив факт існування простроченого грошового зобов`язання у період з жовтня 2014 року по листопад 2020 року до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, які передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з цим, відповідачем у справі подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, відповідно до якої необхідно зазначити наступне.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою.

Згідно наданого розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання, про стягнення якої ставилось питання у позовній заяві, нарахована за період з жовтня 2014 року по листопад 2020 року.

З позовом до суду КП «Теплоенергетик» звернулося 03.12.2020 року, що підтверджується відміткою суду на позовній заяві.

За вказаного, до задоволення підлягають позовні вимоги за період з грудня 2017 року по листопада 2020 року включно у розмірі 20 091,20 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що за умовами укладеного між ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» та КП «Теплоенергетик» Договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 № 20/09-19/1 не передбачено відступлення позивачу у справі права вимоги сплати неустойки.

З огляду на таке, позивач має право вимагати від відповідача сплати неустойки на прострочену заборгованість, яка виникла з 01.10.2019 року.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню індекс інфляції за час прострочення з 01.10.2019 по листопад 2020 в сумі 242,62 грн., три відсотки річних за цей самий період в сумі 156,12 грн.

При цьому, позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 123,77 грн., яка виникла внаслідок прострочення виконання зобов`язань, посилаючись на норми ст. 549 ЦК України.

У відповідності до приписів частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені відмовити, оскільки договір про надання послуг з централізованого теплопостачання між сторонами у справі відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір 1 067,21 грн. виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 20 489,94 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1 067,21 грн. (20 489,94 грн. х 100 % : 40 357,45 грн. х 2 102,00 грн.).

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» 20 091,20 грн. боргу за послуги теплопостачання, 156,12 грн. - 3% річних, 242,62 грн. індекс інфляції, а також сплачений судовий збір у розмірі 1 067,21 грн.

У задоволенні решти вимог -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач: Комунальне підприємство «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради», місцезнаходження: вул. С. Гришина,23/16, м. Кропивницький, ;

відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 04.06.2024 року

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда Віталіна МОХОНЬКО