Провадження № 22-ц/4808/946/24
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Фединяк
У Х В А Л А

03 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Бойчука І.В., Максюти І.О.

секретаря Гудяк Х.М.

з участю ОСОБА_1 його представника

адвоката Соботника В.Й.

представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» Поповича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової економічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» про стягнення звільненому працівникові сум належних йому від підприємства за час затримки розрахунку при звільненні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 29 квітня 2024 року, постановлене в складі судді Польської М.В. в м. Івано-Франківську, повний текст складено 01 травня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» про стягнення звільненому працівникові сум належних йому від підприємства за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 травня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» про стягнення належних звільненому працівникові сум належних йому від підприємства у сумі 1 770 069.18грн., стягнення суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1 139 959.03 грн. починаючи з 15.09.2023р. по день фактичної виплати, судових витрат та витрат на правову допомогу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, вказуючи на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права.

03 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав клопотання про призначення судової економічної експертизи. Вказує, що предметом даної справи є стягнення звільненому працівникові сум належних йому від підприємства за час затримки розрахунку при звільненні та встановлення окремих обставин у справі можливе тільки при проведенні вказаної судової економічної експертизи, необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. Просить призначити експертизу, на вирішення якої поставити питання :

Чи підтверджується документально нарахована сума вихідної допомоги згідно "Розрахунок та виплата коштів при звільненні за серпень 2023 року. Організація: АТ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГ АЗ. Пастерніцький Анатолій Іванович, табельний номер ІФ-0005021, код за ДРФО: 246431823"?

Чи підтверджується документально нарахована сума компенсації відпустки згідно "Розрахунок та виплата коштів при звільненні за серпень 2023 року. Організація: АТ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ. ОСОБА_1 , табельний номер ІФ-0005021, код за ДРФО: НОМЕР_1 "?. Проведення експертизи доручити судовому експерту Івано-Франківського НДЕКЦ (м. Івано-Франківськ, вул. Національної гвардії, 14, тел. ). Попередити судового експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Соботник В.Й. підтримали клопотання про призначення судової економічної експертизи,просять задовольнити клопотання.

Представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» Попович В.В. заперечив щодо задоволення клопотання, вважає його безпідставним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 189 ЦПК України визначає завдання та строк підготовчого провадження. Завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

За нормою пункту 8 частини 2 статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Згідно положень статті 198 ЦПК України суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні у разі необхідності, зокрема у випадках: 1) заміни відведеного експерта, перекладача, спеціаліста; 2) невиконання учасником справи вимог ухвали про відкриття провадження у справі у встановлений судом строк, якщо таке невиконання перешкоджає завершенню підготовчого провадження; 3) неподання витребуваних доказів особою, яка не є учасником судового процесу; 4) витребування нових (додаткових) доказів; 5) якщо сторони домовилися провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації. У разі відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви підготовче засідання продовжується зі стадії, на якій засідання було відкладене або у ньому була оголошена перерва.

Відповідно до частини 2 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 209ЦПК України).

В силу частин 2, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За приписами частини 2 статті 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

За приписами статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Згідно частин 1-2 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

За установлених обставин, ураховуючи те, що у справі відсутні підстави, передбачені статтею 105 ЦПК України для обов`язкового призначення експертизи, скаржником не наведено об`єктивної неможливості реалізації права на заявлення клопотання у суді першої інстанції про призначення експертизи у межах строків, визначених цивільним процесуальним законодавством, з огляду на положення статті 367 ЦПК України, колегія суддів робить висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи.

Аналіз зазначених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку, що докази подаються до суду першої інстанції до початку розгляду справи по суті, копії яких заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи, а суд апеляційної інстанції може прийняти нові докази виключно у випадку їх неподання до суду першої інстанції з поважних причин, що об`єктивно не залежали від учасника справи, який їх подає.

Єдиний виняток, коли є можливим прийняття доказів з порушенням встановленого процесуальним законом строку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17 (провадження № 61-35488св18), від 23 липня 2020 року у справі № 378/305/18 (провадження № 61-46239св18) зазначено, що «дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.»

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2022 року у справі № 307/2170/18 (провадження № 61-4595св22) та інших постановах Верховного Суду зазначено, що «така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність, що узгоджується із правовими висновками зробленими Верховним Судом у постановах від 11 вересня 2019 року у справі № 922/393/18, від 25 квітня 2018 року у справі № 911/3250/16, від 06 лютого 2019 року у справі № 916/3130/17, від 26 лютого 2019 року у справі № 913/632/17, від 06 березня 2019 року у справі № 916/4692/15».

Оскільки клопотання про призначення судової економічної експертизи у суді першої інстанції позивач не подавав і поважних причин, які б перешкоджали йому скористатись своїм процесуальним правом та подати таку заяву ним не наведено, тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити.

З урахуванням викладеного вище колегія суддів не убачає підстав для призначення судової економічної експертизи, а тому приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 113, 260 ЦПК України

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення економічної експертизи відмовити.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 04 вересня 2024 року.

Судді: В.Д.Фединяк

І.В.Бойчук

І.О.Максюта