441/41/24 2/441/268/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого, судді - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок як на майно колгоспного двору, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Струс Н.Я. в інтересах позивача 04.01.2024 звернулася до суду із позовом до Городоцької міської ради Львівської області про визнання права власності за позивачем на житловий будинок як на майно колгоспного двору, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача - ОСОБА_2 , після чого позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Однак нотаріусом було встановлено, що житловий будинок на АДРЕСА_1 має статус колгоспного двору, позивач є останнім членом такого, до 15.04.1991 не втратив право на частку в його майні, оскільки більше як три роки до 15.04.1991 проживав у даному господарстві та був там зареєстрований, брав участь своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору, інші члени колгоспного двору - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , померли. На даний час у позивача є необхідність у визнанні права власності на вищевказаний житловий будинок, тому він змушений звернутися із вказаним позовом до суду.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, від представниці надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі та просять його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 25.01.2024 подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, беручи до уваги визнання позову представником відповідача, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно із копій погосподарських книг по с. Мшана Городоцького району Львівської області за 1986-1995 роки, Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 від 06.07.1992 та даних технічного паспорта на житловий будинок садибного типу на АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 17.12.2023 на ім`я ОСОБА_1 , в с. Мшана рахується господарство, особовий рахунок № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_2 , будинок 1974 року забудови (а.с.8-19).

Рішенням виконавчого комітету Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області № 1 від 26.10.2017 «Про впорядкування назв АДРЕСА_1 (а.с.20).

У відповідності до ч.2 ст.9 Закону СРСР «Про власність в СРСР», який набрав чинності 01.07.1990, майно селянського господарства належить його членам на праві загальної спільної власності, якщо інше не передбачено законодавчими актами союзної і автономної республіки.

Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР від 26.03.1991 № 885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що правила, які містяться в Законі УРСР «Про власність» і були передбачені Законом СРСР «Про власність СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР, тобто з 1 липня 1990.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в п. 6 постанови від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) - положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних у відповідності до ст.123 ЦК УРСР. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990.

Згідно копій погосподарських книг по с. Мшана за 1986-1995 роки та довідки Городоцької міської ради Львівської області № 399 від 13.10.2023, з 1986 до 1995 членами колгоспного двору на АДРЕСА_1 були ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.9-13).

Як видно із копій свідоцтв про смерть серії НОМЕР_3 від 05.10.2022 та серії НОМЕР_4 від 09.07.2012 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22).

Таким чином ОСОБА_1 є останнім членом колгоспного двору і не втратив частку в майні цього двору.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок на АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, позивач є останнім членом колгоспного двору і не втратив частку в майні такого, відтак за ним слід визнати право власності на вищеозначений житловий будинок як на майно колгоспного двору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 328, 392 ЦК України, ст.10, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 як на майно колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуючий Ференц О.І.