Провадження №2/522/2669/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.

за участі секретаря судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 37 911, 07 грн..

В обґрунтування позову зазначено, що 21 квітня 2023 року у м. Одесі по вул. Торгова мала місце ДТП, в результаті чого відбулось зіткнення між т/з «Acura», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням Позивача та автомобілем «Газ», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження. Відповідно до Постанови суду Відповідача визнано винним у скоєнні ДТП. У відповідності до звіту з визначення вартості матеріального збитку № 04-017, вартість матеріального збитку склала 23 711 гривень 07 копійок.

Також, Позивач зазначає, що поніс витрати з визначення вартості матеріального збитку в розмірі 3 000,00 гривень та 11 200 гривень за послуги з прокату автомобіля.

Ухвалою суду від 27 липня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи.

24 листопада 2023 року від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позов заяву, у відповідності до якого зазначено, що вимоги в частині відшкодування вартості матеріального збитку спричиненого Позивачу, як власнику транспортного засобу в розмірі 23 711, 07 гривень, що відображено у Звіті № 04-017 та вартість послуг спеціаліста-оцінювача в розмірі 3 000,00 не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають дійсним обставинам справи. Щодо вимог в частині заявленої до відшкодування вартості послуг прокату автомобіля, зазначено про їх необґрунтованість. У зв`язку з чим, просили у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні 01 лютого 2024 року Позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Зазначив, що автомобіль на прокат не брав, проте планував та дізнавався ціну щодо прокату автомобіля, у зв`язку з чим, заявив відповідну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди щодо прокату автомобіля.

Представник Відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила про невідповідність отриманих пошкоджень внаслідок ДТП тим, що відображені у звіті.

Розгляд справи відкладено на 29 лютого 2024 року.

В судове засідання 29 лютого 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином.

Позивач надав заву про слухання справи за відсутності, зазначив, що пояснення свої надав у попередніх судових засідання. Свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином. Від представника Відповідача до суду надійшли письмові пояснення, у відповідності до яких просили у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування вартості робіт в розмірі 5 418, 18 гривень та вартості спеціаліста-оцінювача в розмірі 3 000, 00 гривень відмовити.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.04.2023 року о 10:58 год. в м.Одеса, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ГАЗ 2410 д.н.з. НОМЕР_2 , виїжджаючи з парко місця від будинку №33 по вул.Торгова, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Acura MDX д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду, чим порушив вимоги 10.9 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За вказаним фактом був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №027393 від 21.04.2023 року.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2023 року по справі №522/9034/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В результаті вищезазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема позивачу було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 23 711, 07 грн., що підтверджується звітом № 04-017 ФОП ОСОБА_3 спеціаліста-оцінювача з визначення вартості матеріального збитку, заподіяної власнику автомобіля Acura MDX, державний номерний знак НОМЕР_1 від 02 травня 2023 року.

Слід відмітити, що звіт № 04-017 від 02 травня 2023 року, складений ФОП ОСОБА_3 за замовленням ОСОБА_1 містить марку, модель і державний реєстраційний номер транспортного засобу, який проходив оцінку. У своєму звіті оцінювач зазначив, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику у результаті пошкодження транспортного засобу Acura MDX, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 23 711, 07 грн. Оцінювач зазначив, що оцінка проведена на підставі Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні».

При цьому, суд зауважує, що представником відповідача не надано іншого звіту оцінювача або висновку експерта, які б спростовували перелік пошкоджень та оцінку, наведені у звіті № 04-017 від 02 травня 2023 року, складений ФОП ОСОБА_3 ..

Не доведено належними та допустимими доказами наявність такої суперечності між пошкодженнями, що зафіксовані у схемі ДТП, та пошкодженнями, що були виявлені та оцінені суб`єктом оціночної діяльності у звіті про незалежну оцінку матеріального збитку, яка б ставила під сумнів належність поданих позивачем доказів.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

При цьому, п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року: Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України) майнова шкоди завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути на його користь суму майнової шкоди саме з особи винної у її заподіянні.

У відповідності до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За таких обставин, суд вважає, що докази надані позивачем є достатніми, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача майнової шкоди доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Натомість, відповідач не надав доказів які б спростовували розмір матеріальної шкоди, що спричинена позивачу та встановлена оцінювачем.

Щодо вимог відносно відшкодування витрат на прокат (оренду) транспортного засобу в розмірі 11 200. 00 гривень, то суд залишає її без задоволення, оскільки в судовому засіданні було з`ясовано, що Позивач фактично такі витрати не поніс, а мав тільки намір взяти в прокат автомобіль.

Щодо вимог про стягнення витрат з визначенню вартості матеріального збитку в розмірі 3 000,00 гривень, то суд задовольняє, оскільки, для відновлення порушеного права Позивача на відшкодування реальних матеріальних збитків, завданих ДТП, проведення оцінки, та надання висновку щодо вартості відновлювального ремонту ТЗ та величини втрати товарної вартості було необхідним для встановлення реальних збитків.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду в розмірі 23 711 (двадцять три тисячі сімсот одинадцять) гривень 07 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати з визначенню вартості матеріального збитку в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано та складено 05 березня 2024 року.

Суддя Чернявська Л.М.