УХВАЛА

про задоволення самовідводу

03.07.2024 Справа №607/13368/24 Провадження №2/607/2909/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши заяву про самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

УСТАНОВИЛА:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2024 головуючою суддею для розгляду вказаної справи визначена суддя Марциновська І.В.

03.07.2024 суддя Марциновська І.В., яка входить до складу суду, що здійснює розгляд даної заяви, до початку розгляду справи заявила про самовідвід від розгляду цієї справи.

Заява мотивована тим, що, як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач вважає, що унаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої була завдана шкода належному потерпілому транспортному засобу марки «Subaru» моделі «Legacy», державний номерний знак НОМЕР_1 . На думку позивача, такі обставини підтверджуються постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.08.2022 у справі № 607/7030/22, якою ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим суддею Марциновською І.В. здійснювався розгляд справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (справа № 607/3540/23). Так, під час розгляду цієї справи встановлювались обставини щодо тієї ж дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої зазнав ушкоджень транспортний засіб потерпілого та винуватим у настанні якої у справі № 607/7030/22 був визнаний ОСОБА_1 .

У даній справі № 607/3540/23 суд встановив, що 04.06.2022 о 18 год. 40 хв. на вул. С.Будного, 11 в м. Тернополі водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Subaru» моделі «Legacy», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, на автомобільній дорозі, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, не переконався в безпеці маневру перестроювання з крайньої правої смуги в крайню ліву смугу для руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 416 CDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку у тій смузі для руху, в яку ОСОБА_2 мав намір перестроїтись. Від зіткнення транспортний засіб марки «Subaru» моделі «Legacy», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 відкинуло на крайню праву смугу для руху, де він зіткнувся з транспортним засобом марки «BMW» моделі «318», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Також суд відхилив доводи ОСОБА_2 про те, що останній не допускав порушення Правил дорожнього руху, а зіткнення транспортних засобів відбулось з вини ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 416 CDI», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Суд зазначив, що дійсно з відеозапису з камери вуличного відеоспостереження (назва файлу «9000300») вбачається, що водій автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 416 CDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 здійснив перетин подвійної суцільної лінії для руху, чим створив аварійну обстановку та змусив ОСОБА_2 різко змінити напрямок руху шляхом здійснення маневру перестроювання з крайньої лівої смуги в крайню праву смугу для руху.

Разом з тим таке порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 не призвело до зіткнення транспортних засобів та настання дорожньо-транспортної пригоди.

У подальшому після завершення маневру перестроювання у крайню праву смугу ОСОБА_2 , маючи можливість безперешкодно продовжувати рух у цій смузі, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та повторно розпочав маневр перестроювання з крайньої правої смуги в крайню ліву смугу для руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 416 CDI», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Тобто у постанові від 29.05.2023 у справі № 607/3540/23 суддя Марциновська І.В. висловила свою позицію щодо того, що винуватим у настанні дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої зазнав ушкоджень транспортний засіб марки «Subaru» моделі «Legacy», державний номерний знак НОМЕР_1 , був не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 .

При цьому 19.06.2024 до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 у даній цивільній справі, у якій відповідач позов не визнав саме з підстав невизнання своєї вини у настанні дорожньо-транспортної пригоди та наявності постанови суду від 29.05.2023 у справі № 607/3540/23.

Указане дає підстави дійти висновку, що суддею Марциновською І.В. фактично сформована думка щодо обставин, які підлягають встановленню під час розгляду даної цивільної справи, що, у свою чергу, у стороннього спостерігача може викликати сумнів у неупередженості судді.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши зміст заяви про самовідвід та матеріали цивільної справи, що стосуються даної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Частина 1 ст. 34 ЦПК України визначає, що цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 ЦПК України.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Відповідно до вимог ст. 8 Кодексу суддівської етики суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом.

Зазначені в заяві про самовідвід обставини дають підстави дійти висновку, що у судді Марциновської І.В. вже сформована думка щодо обставин, які підлягають доказуванню під час розгляду справи про відшкодування шкоди, що, у свою чергу, у стороннього спостерігача може викликати сумнів у неупередженості судді під час розгляду даної цивільної справи.

За таких підстав з метою забезпечення права учасників справи на справедливий розгляд справи безстороннім судом доходжу висновку, що заява головуючої судді Марциновської І.В. про самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. 33, 34, 36, 39, 40, 41, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву судді Марциновської І.В. про самовідвід задовольнити повністю.

Відвести суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновську Ірину Вікторівну від розгляду цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу (справа № 607/13368/24; провадження № 2/607/2909/2024).

Справу передати до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для повторного визначення судді у порядку, встановленому статею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Марциновська