Справа № 718/3615/23
Провадження 2/718/735/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області під головуванням судді Скорейка В.В., за участю секретаря судових засідань Безушко М.Д., представника позивача Шапки П.М., представника відповідача Попова В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань, в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаззбут», Вижницького відділу державної виконавчої служби у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Чернівцігаз Збут», Вижницького ВДВС у Вижницькому районі Чернівецької області про відшкодування моральної шкоди, який мотивований тим, що заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області № 718/2971/19 від 05.12.2019 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Чернівцігаз Збут» стягнуто заборгованість за природній газ та судовий збір. На виконання цього рішення 25.08.2021 видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання. 25.01.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68329590 та 02.02.2022 ухвалено постанову про арешт коштів боржника.

Вказує, що ухвалою суду від 10.03.2022 № 718/2971/19 позов ТОВ «Чернівцігаз Збут» до ОСОБА_2 залишено без розгляду та зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області повернути ТОВ «Чернівцігаз Збут» судовий збір.

Зазначає, що відповідачем у згаданих вище рішеннях суду вказано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , однак дата народження та РНОКПП вказані неправильно, в наслідок чого державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Досудове врегулювання спору неможливе, так як державний виконавець у своїй відповіді на скаргу позивача посилається на п.1 ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якого, він зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в поряду, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи описане вище, позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що впродовж 20 місяців заблоковано його банківську карту на яку він отримує допомогу як опікун дитини-інваліда, що унеможливлює використання перерахованих коштів. Моральну шкоду позивачем оцінено на суму 53 600 грн., яка в подальшому збільшена і встановлена в розмірі 107200 гривень, яку просить стягнути з відповідачів солідарно.

Представник відповідача ТОВ «Чернівцігаз Збут» подав на адресу суду відзив, в якому заперечив проти позову ОСОБА_1 з наступних підстав. Зазначає, що вимоги позивача є повністю безпідставними та необґрунтованими. Посилається на те, що в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Окрім того, позивач в повній мірі користувався своїм банківським рахунком, що підтверджується банківською випискою, доданою до позовної заяви. Отже, позивач вдався до необґрунтованих та безпідставних звинувачень відповідача ТОВ «Чернівцігаз Збут» щодо нібито вчинення ним неправомірних дій, в цей час користуючись своїм банківським рахунком. А відтак посилається саме на ту обставину - неможливість користування своїм банківським рахунком як на підставу завдання йому моральної шкоди. Вважає, що вказані обставини не можуть бути безумовною підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки доведенню підлягають не лише факт наявності порушення, але і факт завдання такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди. Позивачем не надано належних та допустимих доказів спричинення йому моральної шкоди у визначеному розмірі внаслідок протиправних дій відповідача ТОВ «Чернівцігаз Збут», не зазначено у чому полягає моральна шкода, а також не обґрунтовано її розмір, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, а також заявив про надання доказів щодо витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК.

Представник відповідача Вижницького ВДВС у Чернівецькій області подала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти позову в повному обсязі та вважає такий необґрунтованим, покликаючись на те, що 24.01.2022 року до Вижницького ВДВС Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Мінісстерства юстиції на примусове виконання від ТзОВ «Чернівцігаз Збут» надійшла заява про примусове виконання з виконавчим листом, виданим Кіцманським районним судом №718/2971/19 від 25.08.2021 року про стягнення з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ТзОВ «Чернівцігаз Збут» заборгованості в сумі 7169,98 грн..

25.01.2022 державним виконавцем відповідно до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії яких надіслано сторонам виконавчого провадження. Згідно з ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» після здійснення відповідних запитів, державним виконавцем 02.02.2022 року накладено арешт на рахунки в банківських установах. Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення (ч.2 ст.13 Закону). При цьому, накладаючи арешт, виконавець не має доступу до інформації про призначення банківського рахунку та коштів, які надходять на цей рахунок. Саме тому, під час обтяження часто потрапляють соціальні виплати та допомога. Разом з тим, Законом чітко передбачені види надходжень та види рахунків, на які не може бути накладено арешт. А для зняття арешту потрібно дотримуватись відповідного алгоритму дій. Вказує на те, що з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 доводиться братом ОСОБА_1 , а код, зазначений у виконавчому листі, належить ОСОБА_1 .. Законом України «Про виконавче провадження» державного виконавця не наділено правом змінювати судові рішення. Також виконавцю не було відомо про помилку в імені боржника чи в році народження та в ідентифікаційному номері. Зокрема, сторонам виконавчого провадження було запропоновано звернутися до Кіцманського районного суду для усунення помилки у виконавчому документі. А до Вижницького відділу ДВС жодних документів про скасування виконавчого документа чи закінчення виконавчого провадження не надходило. Щодо моральної шкоди зазначає, що у позові не надано жодних доказів спричинення позивачу моральної шкоди, завданої з боку відповідача, яка полягає у протиправних діях. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, у якому просив викладені відповідачем у відзиві заперечення проти позовних вимог та вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу визнати необгрунтованими.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 підтримав заявлені вимоги та просив стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 107200 грн.

Представник відповідача ТОВ «Чернівцігаз Збут» адвокат Попов В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав. Підтримав відзив на позовну заяву, посилаючись на обставини, вказані у ньому. Просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його необґрунтованістю.

Представник відповідача Вижницького ВДВС у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальник відділу І.Сіреджук в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без участі представника відділу.

В судове засідання 06.02.2024, яким завершується розгляд справи, сторони не з`явилися, а представник позивача подав письмову заяву, в якій просив завершити розгляд справи без участі сторони позивача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.12.2023 у справі № 718/2971/19 (провадження 2/718/823/19) позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за природний газ - задоволено.

Ухвалою суду № 718/2971/19 (провадження 2-п/718/1/22) від 04.03.2022 вказане вище заочне рішення скасовано.

Ухвалою суду № 718/2971/19 (провадження 2/718/148/22) від 10.03.2022 позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за природний газ залишено без розгляду та зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області повернути ТОВ «Чернівцігаз Збут» сплачену суму судового збору.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.12.2023 року у справі №718/2971/19 провадження №6/718/59/23, заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - задоволено.

Зі змісту вищезазначеної ухвали суду слідує, що у зв`язку з тим, що рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.12.2019 скасовано, і саме на виконання цього рішення видано оскаржений виконавчий лист, - то обов`язок боржника ОСОБА_2 перед ТзОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» відсутній повністю. Тому вказаний виконавчий лист визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, позивач пов`язує заподіяння йому зазначеної у позовній заяві моральної шкоди із тим, що, на його думку, державний виконавець Вижницького відділу ДВС у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції неправомірно наклав арешт на банківський рахунок позивача, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_1 .

Згідно з частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі і відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Загально-конституційні засади відносин між державою та громадянином, зокрема щодо відповідальності держави, закріплено в конституції та цивільному кодексі України ст.56 Конституції України, статті 1173-1176 ЦК України.

В обґрунтування вимог позову зазначено, що ТОВ «Чернівцігаз збут» при подачі позову в порушення вимог ч.4 ст.43 ЦПУ України, вказав недостовірні дані відповідача у справі № 718/2971/21, що потягло за собою неправомірне накладення арешту державним виконавцем на банківські рахунки іншої особи. Крім того, після винесення ухвали від 23.10.2019 про залишення позовної заяви без розгляду, державний виконавець в порушення вимог п.1 ч.1 ст.39, п.8 ч.1 ст.73 ЗУ «Про виконавче провадження», не завершив виконавче провадження, тобто неправомірними діями ТОВ «Чернівцігаз збут» та бездіяльністю державного виконавця - відповідачами у цій справі, ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що продовж 20 місяців його сім?я була позбавлена можливості користуватися грошовими коштами, які позивач отримує як опікун дитини-інваліда.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України від 2 червня 2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень, зокрема, в цивільних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Справи щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 цього Кодексу за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Дії, рішення або бездіяльність посадових осіб вважається правомірними, поки не встановлено протилежного у визначеному чинним законодавством порядку.

Дії, рішення чи бездіяльність органів державної влади можуть бути оскаржені та визнані неправомірними в судовому порядку.

Незаконні (неправомірні) дії - це дії, вчинені всупереч встановленому порядку або закону.

Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 25 жовтня 2005 року у справі № 32/421).

В ході розгляду справи стороною позивача не було доведено, а судом не встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду із скаргою на рішення, дії або бездіяльності державного виконавця у виконавчому провадженні № 68329590 і що суд визнав оскаржені дії/бездіяльність виконавця протиправними.

Окрім того, у цій справі позивач також не просить суд визнати дії чи бездіяльність будь-кого з відповідачів протиправними, а лише вимагає стягнути з обох відповідачів моральну шкоду.

Водночас, для притягнення до деліктної відповідальності суд зобов`язаний встановити склад такого делікту, до якого відносяться наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вину останнього в її заподіянні. І встановленню судом складу делікту має передувати вимога сторони позивача його встановити як підстава для реалізації приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України з урахуванням положень ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди», під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновками експертів.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

При цьому, саме на позивача покладено обов`язок довести факт дійсного порушення його прав, завдання шкоди та її розміру.

Відповідно до частин першої, шостої та сьомої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим кодексом.

При цьому, відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В порушення вимог ст. 81 ЦПК України, позивач не надав суду докази на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди та вини відповідачів у її заподіянні.

Враховуючи описане вище, приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог про відшкодування на користь позивача моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю (діями) відповідачів та завданою позивачу шкодою, не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, тому суд вважає, що в задоволенні зазначених позовних вимог слід відмовити.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаззбут», Вижницького відділу державної виконавчої служби у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариств з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаззбут», місцезнаходження: вул.У.Кармелюка,110Б, м.Чернівці, 58005, .

Відповідач: Вижницький відділ державної виконавчої служби у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: вул..Січових Стрільців,4В, м.Вижниця, Чернівецька область.

Суддя Василь Скорейко