Провадження №2/235/364/24
Справа №235/3665/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 травня 2024 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі Москаленко О.І.

за участю представника позивача Діма О.І.

представника третьої особи

служби у справах дітей Нікітіної О.В.

Покровської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Покровської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Покровської міської ради, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач орган опіки та піклування Покровської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Покровської міської ради, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідачка по справі ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька у свідоцтві про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.01.2020 р. ОСОБА_2 засуджено та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. Рішеннями виконкому Покровської міської ради від 20.03.2020 р. та від 15.12.2020 р. ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та йому призначено опікуна ОСОБА_3 . На теперішній час дитина разом з опікуном мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово , внаслідок проведення бойових дій виїхали в м. Тернопіль. Відповідачка звільнилась з місць позбавлення волі 02.06.2023 року. Відповідно до акту обстеження умов проживання за час перебування малолітнього ОСОБА_5 під опікою ОСОБА_3 , мати малолітнього ОСОБА_2 будь-якого виду допомоги не надавала, в телефонному режимі з дитинною не спілкувалась. Оскільки позивачем не встановлено об`єктивних причин, які б унеможливлювали піклування відповідачем про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, є всі підстави вважати, що відповідачка втратила інтерес до дитини, не займається її вихованням, матеріально не утримує, тому просять позбавити її батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_4 ; стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 у розмірі частини від усіх видів доходу до досягнення ним повноліття.

В подальшому позивачем уточнені позовні вимоги, а саме просили стягнути з відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь опікуна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття ОСОБА_4 . ( а.с. 77).

Представник позивача органу опіки та піклування Покровської міської ради Діма О.І. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_2 надала заяву, в якій визнала позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав у повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність ( а. с. 69).

Представник третьої особи служби у справах дітей покровської міської ради Нікітіна О.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином, з наданого листа вбачається, що вона підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити ( а.с. 75, 77).

Суд розглянув справу за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданого клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві про народження дитини серії НОМЕР_2 батько записаний зі слів матері, на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК. ( а.с. 8-9).

Вироком Красноармійського міськрайонного суду від 13.01.2020 р. ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та ї' призначено покарання строком на 3 роки позбавлення волі. ( а .с. 12-15).

Згідно довідки про звільнення позивачка ОСОБА_2 01.05.2023 р. була звільнена з місць позбавлення волі ( а.с. 17).

Згідно рішення виконкому Покровської міської ради від 15.12.2020 р. за № 487 призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважати, що малолітній ОСОБА_4 користується всіма пільгами для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування ( а.с. 21).

Згідно акту обстеження умов проживання від 16.02.2022 р. неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з опікуном ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , за вищевказаною адресою створені усі необхідні умови для проживання ( а.с. 25).

Згідно висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради за № 01/26-1756 від 18.12.2023 р. громадянка ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання свого неповнолітнього сина , тому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підстави позбавити її батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( а.с. 28-29).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід матина увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Оскільки в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідачки ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню неповнолітнього сина ОСОБА_4 , враховуючи її заяву про визнання позовних вимог в частині позбавлення її батьківських прав і стягнення аліментів, а також висновок органу опіки та піклування Покровської міської ради про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина , суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав доведені та підлягають задоволенню.

Суд при цьому акцентує увагу на байдуже ставлення відповідача по справі по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, про що свідчать її заява, подана на адресу Красноармійського міськрайонного суду, зокрема про її згоду на позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позву. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

В даному випадку судом у повному обсязі були з`ясовані і досліджені всі матеріали справи з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 167 СК України дитина якщо дитина не може бути передана бабі, дідові або іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органові опіки та піклування.

Оскільки в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, над неповнолітньому ОСОБА_4 призначено опікуна ОСОБА_3 , яка підтримала позовні вимоги, що вбачається з її заяви, суд вважає, що позовні вимоги органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та стягнення з неї аліментів на утримання дитини обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2147,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164, ч. 3 ст. 166 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268,273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Покровської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Покровської міської ради, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь опікуна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову, тобто з 21.12.2023 року до досягнення повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Орган опіки та піклування Покровської міської ради, 95300 м. Покровськ, площа Незалежності, 11,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

Третя особа: служба у справах дітей Покровської міської ради , м. Покровськ, пл. Шибанкова, 11

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3

Повний текст рішення виготовлено 02.05.2024 року.

Суддя: