Провадження № 2/761/7171/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Матвєєва Ю.О. дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Ворошиловської районної у м. Донецьку ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом та про реєстрацію нерухомого майна в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2024р. вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Матвєєвої Ю.О.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позов подано з порушенням правил виключної підсудності.

Статтею 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається із заявлених позивачем позовних вимог, останній просить суд: визнати за ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 виданий 10.01.1998 р.. реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею - 107,2 кв.м, житловою площею - 78.2 кв.м., в порядку спадкування за заповітом, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та провести реєстрацію нерухомого майна.

Таким чином, заявлені позовні вимоги безпосередньо пов`язані із критерієм розмежування виключної підсудності, зокрема, відносно нерухомого майна, яке розташоване в Ворошиловському районі м. Донецька.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 185/8191/16-ц зазначено, що «виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо пред`явлено позов про право власності на кілька приміщень, розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох об`єктів нерухомості у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях. Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».

Аналогічний висновок також викладено у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 373/118/20.

Отже, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи предмет позову, беручи до уваги те, що спірні правовідносини допускають застосування виключної підсудності, передбаченої ч.1 ст.30 ЦПК України, до спірних правовідносин підлягає застосування саме правила виключної підсудності.

Згідно з Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Ворошиловському районному суду м. Донецька, здійснюється Селидівським міським судом Донецької області.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, оскільки нерухоме майно розташоване поза межами дислокації Шевченківського району м. Києва, існують підстави для направлення справи за підсудністю до належного суду, а саме до Селидівського міського суду Донецької області.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Ворошиловської районної у м. Донецьку ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом та про реєстрацію нерухомого майна в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно - направити за підсудністю до Селидівського міського суду Донецької області.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ю.О. Матвєєва

03 травня 2024 року