Номер провадження 2-о/754/146/24
Справа №754/2473/24
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2024 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Скрипки О.І.,

при секретарі Моторенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьками є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При його народженні в його свідоцтво не були внесені дані про його батька ОСОБА_2 . Його батьки проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 07.02.1962 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (день смерті батька). Після смерті батька він провів похорон, вступив у володіння спадковим майном, а саме правом на земельну ділянку. Інших спадкоємців у ОСОБА_2 немає, із заявами про отримання спадщини після його смерті ніхто не звертався. Його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як зазначає заявник, в лютому 2024 року він звернувся до нотаріальної контори із завою про видачу свідоцтва про право на спадщину та отримав роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між ним та ОСОБА_2 .

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що документально підтвердити факт батьківства на даний час неможливо, заявник просить задовольнити його заяву.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 22.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26.04.2024 року витребувано у державного нотаріуса Остерської районної державної нотаріальної контори Велігоши Л.М. належним чином завірену копію спадкової справи по заяві ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

В судове засідання представник заявника ОСОБА_4 не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника та зацікавленої особи на підставі наявних доказів.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Враховуючи те, що заявник народився у 1964 році, суд застосовує до вказаних правовідносин норми Кодексу про шлюб та сім`ю, а саме норми ч. 2 ст. 53 КпШС України.

Згідно норм вказаної статті, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно ст. 55 КпШС, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

Судом встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_2 , як до народження заявника, так і до моменту смерті постійно проживав з матір`ю заявника ОСОБА_3 , виховував заявника та визнавав себе його батьком, підтримував сімейні стосунки. Заявником здійснено поховання ОСОБА_2 .

Зазначене підтверджується довідкою Козелецької селищної ради Чернігівської області № 9-39 від 28.02.2023 року та довідкою № 9-40 від 28.02.2023 року, відповідно до яких ОСОБА_2 , дійсно був зареєстрований та проживав з ОСОБА_3 (зареєстрована за вказаною адресою як співмешканка з 17.06.1980 року) в період з 07.02.1962 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (день смерті ОСОБА_2 ).

Згідно довідки № 9-41 від 28.02.2023 року Козелецької селищної ради Чернігівської області, ОСОБА_1 провів похорон ОСОБА_2 за свій рахунок. На день смерті тривалий час проживали разом, вели спільне господарство.

З довідки № 9-02 від 22.01.2024 року Козелецької селищної ради Чернігівської області вбачається, що ОСОБА_1 дійсно вступив в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , а саме правом на земельну частку (пай) КСП «Перемога», виданого ОСОБА_2 на підставі рішення Козелецької районної державної адміністрації № 219 від 17.05.1996 року.

Відповідно до листа Остерської державної нотаріальної контори від 03.05.2024 року № 124/01-16, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 нотаріальною конторою не заводилась.

Вказані факти також підтверджуються наявними доказами по справі, в тому числі родинними фотознімками різних періодів, а також показами свідків ОСОБА_5 (дружина заявника), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (сусіди по селу), допитаних 02.04.2024 року в судовому засіданні, які підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_2 разом з матір`ю заявника, а також те, що ОСОБА_2 є рідним батьком заявника.

Дані покази, на думку суду, є послідовними, сумнівів не викликають, а тому, на думку суду, заслуговують на увагу.

Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 УПК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст. 263 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між заявником та ОСОБА_2 , оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

При таких обставинах суд задовольняє заяву ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту родинних відносин- задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Озерне Козелецького району Чернігівської області, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: