Справа № 705/2175/23
Провадження № 2/700/68/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді: Пічкура С.Д. ,за участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Ватутінський міський суд Черкаської області про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 11 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду по суті на 10-00 годин 06.02.2024 року.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявна заява представника відповідача про розгляд справи без участі представника казначейства.

Від позивача 05.02.2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява про відвід судді Пічкура С.Д.

Заява мотивована тим, що суд є відповідачем у справах за участі ОСОБА_2 та як сторона у спорах за участі позивача повинен заявити самовідвід від участі у розгляді справи за вказаних обставин. Вказані дії свідчать про умисне та свідоме порушення суддею ОСОБА_3 норм процесуального закону та побічної зацікавленості судді у розгляді справи всупереч поняттю «судом встановленим законом». Крім того, між суддею Пічкуром С.Д. та О.Коркіяйнен існують давні неприязні стосунки, що підтверджено його ж ухвалою від 07.10.2022 р. про самовідвід судді від участі цивільної справи № 705/2159/19. Задля уникнення будь-яких непорозумінь при вирішенні даного спору головуючий суддя має бути відведений заради виключення можливості стверджувати про сумнів щодо його об`єктивності та упередженості. Враховуючи вищевикладене позивач виражає категоричну недовіру судді С.Пічкуру щодо забезпечення права на справедливий суд, а тому завідомо майбутнє рішення у справі в будь-якому випадку позивачем ставиться під сумнів.

З огляду на зміст заяви про відвід, обставин справи та процесуальної поведінки позивачки, суд дійшов висновку, що заява про відвід підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

У пункті 2.5 другого показнику «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до голови Лисянського районного суду Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, адміністративний позов задоволено частково.

Тому, лише сам по собі цей факт, що головуючий суддя Пічкур С.Д. є відповідачем у іншій справі за позовом ОСОБА_1 , може викликати як у сторін так і незалежного, стороннього спотерігача, підстави для недовіри, саме у даному випадку є підставою для задоволлдення заяви про відвід.

Свідоме не бажання самої позивачки розглядати справу по суті з урахуванням її позову до головуючого, враховуючи уже закриття підготовчого провадження, є її правом, що не може бути ігноровано судом.

Інші доводи заяви про відвід не є обгрунтованими, а заявлений самовідвід у іншій справі, був задоволений з урахуванням також попереднього розгляду кримінальної справи суддею Пічкуром С.Д. відносоно відповідача у справі.

Аналізуючи доводи заявника про недовіру судді, враховуючи, що суддя Пічкур С.Д. був стороною у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , з метою недопущення сумніву в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи, а також забезпечення довіри учасників справи до судових рішень, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви позивача про відвід судді.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Пічкура С.Д. - задовольнити.

Передати справу для повторного розподілу в порядку, передбаченому ч.3ст.14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Д. Пічкур