Провадження № 2/229/1730/2024
УХВАЛА

іменем України

29 липня 2024 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області в особі судді Шевченко Л. В., дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

25.07.2024 року адвокат Гостренко Серафима Данилівна, яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1441570 від 22.07.2024 року, в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Всупереч зазначеному, в позовній заяві не вказана інформація про наявність або відсутність електронного кабінету сторін по справі (позивача, відповідача), а також не вказується фактичне місце проживання позивача та відповідача, оскільки м. Бахмут є містом, де ведуться активні бойові дії.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3, ч. 6 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей, а також за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Дана норма закону стосується випадків, коли один із подружжя заперечує проти розірвання шлюбу, у зв`язку з чим полегшений спосіб розірвання шлюбу є неможливим, або коли він не заперечує проти розірвання шлюбу, але ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами ДРАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК.

Таким чином, позивачем у позові не обґрунтовані підстави для розірвання шлюбу в судовому порядку та наявність перешкод для розірвання шлюбу через органи ДРАЦС відповідно до ст.106 Сімейного кодексу України.

Для розірвання шлюбу між подружжям, що не має неповнолітніх дітей, за рішенням суду, позивач має вказати підстави та докази, що унеможливлюють його розірвання у позасудовому порядку, тобто через органи ДРАЦС.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним і може підлягати обмеженням, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року, «Наталія Михайленко проти України» від 30 травня 2013 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач (заявник) при зверненні до суду із позовом (заявою) повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно зі ст. 175 ЦПК України, суддя встановив, що позовну заяву про розірвання шлюбу подано без додержання вимог ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, попередивши останнього про те, що у разі коли він відповідно до вказівок судді у встановлений строк виконає всі перелічені вимоги, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

В разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною позовною заявою до суду.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. В. Шевченко