Справа № 309/6281/23
Провадження № 2/309/1242/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Савицького С.А.

за участю секретаря судового засідання: Мацунич В.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Хуст в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини-,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Посилається на те, що сторони уклали шлюб 16.09.2017 року, зареєстрований у Виноградівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області за актовим записом № 181. Від спільного проживання у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розірвання шлюбу позивач вважає погіршення їхніх взаємовідносин, різні погляди на шлюб та сім`ю, через що між ними виникали непорозуміння, які призвели до втрати взаємоповаги та повного припинення шлюбних відносин. Вони втратили почуття кохання і довіри один до одного. На даний час сторони не проживають разом, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання є неможливим, шлюб існує лише формально. Позивач залишився проживати разом із сином за адресою АДРЕСА_1 . Відповідачка виїхала за кордон і точне місце її проживання позивачу невідоме. Сторони домовилися, що їх син залишиться проживати з ним, оскільки в нього наявні всі необхідні умови для його комфортного проживання, крім цього він має можливість утримувати його на належному рівні. Вказана обумовленість пояснюється бажанням відповідачки виїхати на постійне місце проживання за кордон, у зв`язку з чим нею складена відповідна нотаріальна заява. У позивача є всі необхідні умови для комфортного проживання сина, оскільки він проживає у приватному будинку, де в сина наявна власна кімната та всі необхідні зручності для нормального проживання. Просить суд шлюб між ним та ОСОБА_2 , який зареєстрований у Виноградівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області за актовим записом № 181 розірвати, визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишивши його на самостійному вихованні та утриманні батька.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи провести у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, згідно якої просить провести розгляд справи у її відсутності, вирішення справи залишає на розсуд суду. У матеріалах справи знаходиться заява від 10.11.2023 року, яка завірена приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П.., згідно якої відповідачка ОСОБА_2 стверджує, що у звзку з тим, що має амір виїати за кордон для створення нової сім`ї та має намір постійно проживати і працювати за кордоном, залишає свого малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на самостійне виховання та утримання його батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради в судове засідання не з`явивя. Заступник міського голови Калин В.В. подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи провести у відсутності представника органу опіки та піклування. З заяві зазначає, що мати дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не зверталася ні до органу опіки та піклування Хустької міської ради, ані до суду про оспорювання місця проживання її сина ОСОБА_3 , що свідчить про те, що спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 немає.

Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.09.2017 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 181, зареєстрований Виноградівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони є людьми різних поглядів на життя. Сторони припинили спільне проживання та ведення господарства. Сім`я розпалася та існує лише формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Даний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2020 р. у справі № 200/952/18.

Враховуючи наведене, оскільки сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини, суд приходить до висновку, що сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити на утриманні, самостійному вихованні та проживанні біля батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 24, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 81, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16.09.2017 року зареєстрований у Виноградівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області, за актовим записом №181 розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на самостійному утриманні та вихованні батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.