Номер провадження 2/754/1615/24
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

секретаря судового засідання - Довгань Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської адміністрації, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської адміністрації, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У своїй позовній заяві позивач просила суд визначити додатковий строк ОСОБА_1 для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 2 (два) місяці з дати набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги мотивує тим, що у жовтні 2023 позивач дізналася про існування заповіту на її ім`я, складеного бабусею, ОСОБА_2 та посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А. (реєстровий номер № 5-3739), бо випадково знайшла його у квартирі чоловіка бабусі, в якій бабуся колись проживала. З заповіту позивач дізналася, що 21.11.2002 ОСОБА_2 склала на випадок своєї смерті заповіт, який посвідчений державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А. на належне їй майно на праві власності, а саме: - частину квартири АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 . 14.05.2011 ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_1 було змінено зі « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 у віці 81 рік, яка приходиться бабусею позивача, ОСОБА_1 . Додатково зазначає, що частини вказаної квартири належить на праві власності матері позивача, ОСОБА_8 . ОСОБА_8 приходиться донькою спадкодавиці ОСОБА_2 , і відповідно матір`ю позивача, ОСОБА_1 . У той же час, ОСОБА_8 не зверталася до нотаріуса, адже була впевнена в тому, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Разом з тим, мати позивачки також не знала по складений її матір`ю заповіт на ім`я її онуки. Після смерті спадкодавця, позивача не було повідомлено про наявність заповіту спадкоємця за цим заповітом. Адже ніхто про нього не знав. Щодо наявності заповіту, позивачу стало відомо випадково, адже заповіт було знайдено в квартирі за адресою місця реєстрації бабусі, АДРЕСА_2 . Дана квартира була успадкована рідними дітьми чоловіка бабусі. Позивачка знайшла заповіт у речях бабусі, коли забирала залишені речі у квартирі її померлого чоловіка. Отже, на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 із спадкодавцем не проживала та про наявність заповіту не знала і не могла знати, тому вважає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини. 27.10.2023 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данилової О.О. з метою відкриття спадкової справи та подання заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_2 . В даній квартирі бабуся проживала зі своїм чоловіком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Квартира за адресою АДРЕСА_2 належала на праві власності чоловіку ОСОБА_2 . Отже, бабуся на час смерті була зареєстрована та прожила у квартирі, яка не належала їй на праві власності. 27.10.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данилової О.О. було винесено Постанову про відмову у вивчення нотаріальної дії з підстави пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Зокрема, приватним нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2023 постановив: - відмовити ОСОБА_1 у відкриття спадкової справи та прийнятті заяви на вступ у спадщину після смерті її бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі викладеного позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

06 лютого 2024 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача, зі змісту якого представник просив суд розглянути справу за їх відсутності та винести рішення відповідно до норм чинного законодавства.

На адресу суду надійшла відповідь на відзив.

08.04.2024 на адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, а саме визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, який складений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я ОСОБА_1 , та посвідчений державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А. від 21.11.2002 терміном 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, вбачається у жовтні 2023 позивач дізналася про існування заповіту на її ім`я, складеного бабусею, ОСОБА_2 та посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А. (реєстровий номер № 5-3739), бо випадково знайшла його у квартирі чоловіка бабусі, в якій бабуся колись проживала.

З заповіту позивач дізналася, що 21.11.2002 ОСОБА_2 склала на випадок своєї смерті заповіт, який посвідчений державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А. на належне їй майно на праві власності, а саме: - частину квартири АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 .

14.05.2011 ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_1 було змінено зі « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 у віці 81 рік, яка приходиться бабусею позивача, ОСОБА_1 . Додатково зазначає, що частини вказаної квартири належить на праві власності матері позивача, ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 приходиться донькою спадкодавиці ОСОБА_2 , і відповідно матір`ю позивача, ОСОБА_1 . У той же час, ОСОБА_8 не зверталася до нотаріуса, адже була впевнена в тому, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Разом з тим, мати позивачки також не знала по складений її матір`ю заповіт на ім`я її онуки. Після смерті спадкодавця, позивача не було повідомлено про наявність заповіту спадкоємця за цим заповітом. Адже ніхто про нього не знав.

Щодо наявності заповіту, позивачу стало відомо випадково, адже заповіт було знайдено в квартирі за адресою місця реєстрації бабусі, АДРЕСА_2 .

Дана квартира була успадкована рідними дітьми чоловіка бабусі. Позивачка знайшла заповіт у речях бабусі, коли забирала залишені речі у квартирі її померлого чоловіка. Отже, на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 із спадкодавцем не проживала та про наявність заповіту не знала і не могла знати, тому вважає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини.

27.10.2023 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данилової О.О. з метою відкриття спадкової справи та подання заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_2 . В даній квартирі бабуся проживала зі своїм чоловіком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Квартира за адресою АДРЕСА_2 належала на праві власності чоловіку ОСОБА_2 .

Отже, бабуся на час смерті була зареєстрована та прожила у квартирі, яка не належала їй на праві власності. 27.10.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данилової О.О. було винесено Постанову про відмову у вивчення нотаріальної дії з підстави пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Зокрема, приватним нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2023 постановив: - відмовити ОСОБА_1 у відкриття спадкової справи та прийнятті заяви на вступ у спадщину після смерті її бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із нормами глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Як встановлено судом, позивачем встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після померлої було пропущено внаслідок того, що вона довідалася про наявність заповіта лише у 2023 році.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України.

При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12.

Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основноположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

На підставі ст. ст. 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79,80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської державної міської адміністрації, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити у повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 2 (два) місяці з дати набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г. Таран