Житомирський апеляційний суд
Справа №290/365/23 Головуючий у 1-й інст. Кірічук М.М.
Категорія 44 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Микитюк О.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/9787/23 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 20 червня 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Кірічука М.М. в смт Романові

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС»). Просили: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 франшизу в сумі 1 500 грн та 12 954,39 грн матеріальної шкоди, а також 15 000 грн заподіяної моральної шкоди; стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 16 858,35 грн; стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_3 4 500 грн витрат на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плату за послуги стоянки; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 20 000 грн моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтували тим, що 08 лютого 2021 року о 12:10 год. на 22 км автодороги «Житомир-Чернівці» ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ЗАЗ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.12.1 ПДР України не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та не впорався з керуванням, у зв`язку із чим здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шевролет Авео» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_1 отримав пошкодження, а пасажир ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та пошкодження особистих речей. Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 02 червня 2021 року винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_3 .

Станом на момент вчинення зазначеної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС». За вказаним полісом страхування вартість відшкодування на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складала 260 000 грн, а за майнову шкоду - 130 000 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача ОСОБА_1 відповідно до висновку авто-товарознавчної експертизи склала 87 087,03 грн. У зв`язку з цим, ПрАТ «СГ «ТАС» виплатила останньому, з врахуванням франшизи в сумі 1 500 грн, відшкодування у сумі 74 132,64 грн. Водночас, збитки позивача ОСОБА_1 за евакуацію автомобіля в сумі 3 000 грн та вартість стоянки автомобіля в сумі 1 500 грн відшкодовано не було.

Окрім того, внаслідок ДТП ОСОБА_2 , як пасажирка автомобіля позивача ОСОБА_1 , отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу мозку, наскрізної рваної рани нижньої повіки зліва, забою і підшкірної гематоми чола, закритого перелому кісток носу без зміщення, забою правого плечевого суглобу та їй було розбито окуляри. У зв`язку з лікуванням та пошкодженням окулярів ОСОБА_2 понесла матеріальну та моральну шкоду. Відповідач ПрАТ «СГ «ТАС» сплатило позивачу ОСОБА_2 компенсацію витрат на лікування у розмірі 7 348,06 грн та моральну шкоду в сумі 367,40 грн. Водночас, у зв`язку із пошкодженням окулярів позивач ОСОБА_2 зазнала матеріальних втрат у сумі 16 858,35 грн, які відшкодовано не було.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 20 червня 2023 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 500 франшизи, 8 000 грн моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 15 000 грн моральної шкоди. У решті вимог позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення на її користь з ПрАТ «СГ «ТАС» матеріальної шкоди та у частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення на її користь з ОСОБА_3 моральної шкоди скасувати і постановити в цих частинах нове судове рішення, яким вимоги задовольнити у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що при розгляді справи суд не дослідив належним чином надані нею письмові докази, а тому безпідставно відмовив у задоволенні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди за зламані внаслідок ДТП окуляри в сумі 16 858,35 грн. Зокрема посилання суду на недоведеність нею вартості ушкоджених окулярів та на те, що документи на придбання окулярів видані на ім`я пацієнта « ОСОБА_2 » є безпідставними, оскільки чек на купівлю окулярів виписаний на ім`я « ОСОБА_2 » через те, що прізвище « ОСОБА_7 » є її дівочим прізвищем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Стосовно позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди зазначає, що пережиті нею моральні переживання та страждання, і надані на підтвердження цього письмові докази не були належним чином досліджені судом першої інстанції. Зокрема внаслідок ДТП у неї на обличчі залишилися шрами, погіршився зір та змінився її звичний спосіб життя. Крім того, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я вона була вимушена змінити посаду, а на час її лікування чоловік не працював, оскільки був вимушений доглядати за домашнім господарством та їх дитиною, чого не могла здійснювати вона. Зазначене призвело до скрутного матеріального становища їх сім`ї та конфліктів у ній.

Відповідач ОСОБА_3 через свого представника адвоката Савіцьку А.О. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

У обґрунтування своєї позиції посилається на те, що заявлені скаржником суми у відшкодування моральної шкоди є надто завищеними і не відповідають засадам розумності, виваженості та справедливості.

Відповідач ПрАТ «СГ «ТАС» також подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Свою позицію аргументує тим, що позивачем ОСОБА_2 належним чином не доведено факту того, що внаслідок ДТП були пошкоджені її окуляри, а також не надано належних та допустимих доказів оціночної вартості пошкодженого майна. З огляду на викладене, ПрАТ «СГ «ТАС» вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Галагуз В.В. апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Савіцька А.О. апеляційну скаргу не визнала, у її задоволенні просить відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Представник відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» у судове засідання не з`явився. ПрАТ «СГ «ТАС» про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлено завчасно належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду в особистий електронний кабінет ПрАТ «СГ «ТАС» у підсистемі «Електронний суд». Зазначена судова кореспонденція доставлена відповідачу в електронний кабінет 02 січня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с.197). За загальним правилом явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 02 червня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України. Зазначене адміністративне правопорушення ОСОБА_8 було вчинено 08 лютого 2021 року о 12 год. 10 хв. на 22 км автодороги «Житомир-Чернівці» у момент, коли останній, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення норм п.12.1 Правил дорожнього руху не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та допустив занос керованого ним автомобіля, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шевролет Авео» під керуванням ОСОБА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.49).

Згідно із полісом №АР/7908844 цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ Lanos» з номерним знаком НОМЕР_1 застрахована у АТ «СГ «ТАС» (а.с.46).

Відповідно до висновку консиліуму лікарів від 08 лютого 2021 року внаслідок вищезгаданої ДТП пасажир автомобіля «Шевролет Авео» ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню важкості, а саме: струс головного мозку, наскрізні рвані рани нижньої повіки зліва, забій, підшкірну гематому чола; закритий перелом кісток носу без зміщення; забій правого плечового суглоба (а.с.32). Зазначене підтверджується також випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №906, яка видана Комунальним підприємством «Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради (а.с.44 зворот).

Із виписного епікризу №2218 вбачається, що у ДТП, яка сталася 08 лютого 2021 року на 22 км траси Житомир-Чернігів, ОСОБА_2 отримала ушкодження здоров`я, а саме: контузію середнього ступеню важкості лівого ока; ушиті скальповані рани рогівки та склери, кон`юктиви лівого ока; ушиті множинні рани шкіри повік лівого ока; складний короткозорий астигматизм обох очей. У зв`язку із зазначеними травмами у період із 11 лютого 2021 року по 24 лютого 2021 року ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному обстеженні і лікуванні в клініці офтальмології (а.с.33).

Відповідно до товарних чеків від 13 лютого 2021 року за №IO1F, від 24 лютого 2021 року №IO1F100176222, від 26 лютого 2021 року №IO1F100185015, від 06 березня 2021 року №IO1F100223007, від 22 березня 2021 року №IO1F, від 13 квітня 2021 року №IO1F100368655, від 15 квітня 2021 року №IO1F100373741, від 03 травня 2021 року №IO1F, від 04 червня 2021 року №IO1F100588760, від 04 червня 2021 року №IO1F100585506, від 12 червня 2021 року №IO1F100773599 та від 13 липня 2021 року № IO1F100781848 ОСОБА_2 за період із 13 лютого 2021 року по 13 липня 2021 року понесла витрати на придбання контактних лінз, розчинів та крапель (з контейнером для лінз), а також на послуги з первинного підбору м`яких контактних лінз та повторного огляду користувача м`яких контактних лінз на загальну суму 4 364,40 грн (а.с.37-43).

Згідно із консультативним оглядом пацієнта користувача м`яких контактних лінз від 13 квітня 2021 року ОСОБА_2 призначено м`які контактні лінзи та зазначено необхідність уточнення призначення таких лінз після зняття швів (а.с.35).

Щоденником медичної карти амбулаторного хворого №2021.008654 підтверджується, що у ОСОБА_2 були зняті шви з рогівки і у неї діагностований складний міопічний стигматизм обох очей, а також деформація нижньої повіки лівого ока (а.с.45).

14 липня 2014 року ОСОБА_2 були виписані рецепт на окуляри (а.с.36).

До матеріалів апеляційної скарги позивачем ОСОБА_2 долучено копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 10 січня 2019 року, відповідно до якого між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 січня 2019 року зареєстрований шлюб. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.135).

Крім того, у судовому засіданні представником позивача - адвокатом Галагузом В.В. надано суду лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтероко» (далі - ТзОВ «Інтероко») відповідно до якого 14 травня 2018 року за адресою: м.Київ, вул. Спортивна, пл.1 у магазині оптики «Люксоптика» Товариством з обмеженою відповідальністю «Ай Кью Оптика», правонаступником якого є ТзОВ «Інтероко», було реалізовано наступне майно: оправа Furla VFU186S0700 53 вартістю 4 219 грн в т.ч. ПДВ; лінзи Multi-v Mono 2 1.6 SL Protect Plus-7.50+2.00 вартістю 3 840 грн в т.ч. ПДВ та Multi-v Mono 2 1.6 SL Protect Plus-7.00+2.00 вартістю 3 840 грн в т.ч. ПДВ, а також надані послуги з установки лінз в оправу вартістю 594,95 грн в т.ч. ПДВ. Загальна сума зазначених товарів та послуг склала 12 493,93 грн. При придбанні вказаного товару була використана бонусна картка № НОМЕР_4 , зареєстрована на ОСОБА_2 , номер телефону НОМЕР_5 . Також адвокатом Галагузом В.В. надано квитанції про сплату вартості придбаних товарів та послуг від 14 травня 2018 року.

Згідно із листом від 13 липня 2021 року №14017/9121 АТ «СГ «ТАС» було відмовлено ОСОБА_2 у страховій виплаті щодо відшкодування вартості пошкоджених у ДТП окулярів (а.с.48).

За розрахунком по справі №80615/07/2021/53 від 29 червня 2021 року ОСОБА_2 відповідачем АТ «СГ «ТАС» було виплачено 7 348,06 грн витрат, пов`язаних із лікуванням та 367,40 грн у відшкодування моральної шкоди, чого ОСОБА_2 не заперечує (а.с.47,86 зворот).

Враховуючи вище вказане, колегія суддів доходить висновку, що матеріалами справи беззаперечно доводиться факт того, що позивач ОСОБА_2 до настання ДТП мала проблеми із зором, у зв`язку із чим за медичними показаннями їй було рекомендовано носити окуляри, які вона придбала та постійно користувалася ними. Факт перебування ОСОБА_2 в окулярах у момент аварії підтверджується також медичною документацією щодо тілесних ушкоджень, отриманих позивачем внаслідок ДТП. Крім того, матеріали справи містять належні докази вартості окулярів та вартості м`яких контактних лінз і ліків, які були призначені ОСОБА_2 через ушкодження уламками окулярів очей. Із огляду на вказане, колегія суддів відхиляє посилання АТ «СГ «ТАС» на відсутність належних та допустимих доказів пошкодження майна позивача та його вартість.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів (частина перша ст.1187 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина третя ст.1187 ЦК України).

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята ст.1187 ЦК України).

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявність непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоча і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільного-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 є потерпілою особою внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у АТ «СГ «ТАС». Як зазначалось вище, матеріалами справи підтверджується, що внаслідок ДТП позивач ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, а також зазнала пошкодження належного їй майна (окулярів). За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що позивачем ОСОБА_2 не доведено вартості пошкоджених окулярів, а тому АТ «СГ «ТАС» в порядку п.22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як страховику ОСОБА_3 , належало здійснити відшкодування ОСОБА_2 вартості таких окулярів та придбаних у зв`язку із їх ушкодженням товарів та ліків у сумі 16 858,35 грн (із розрахунку 12 493,93+4 364,40).

Щодо відшкодування моральної шкоди апеляційний суд зазначає наступне.

За положеннями ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Відповідно до правової позиції висловленої у постанові Верховного Суду від від 25 травня 2022 року в справі №487/6970/20 зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Згідно із постановою Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі №674/1666/14-ц зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

У постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі №487/6970/20 виснувано, що гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Згідно із правовою позицією, яка відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі №477/874/19 абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати.

У даному випадку позивач ОСОБА_2 зазначала, що пережиті нею моральні переживання та страждання зумовлені тим, що внаслідок ДТП у ОСОБА_2 на обличчі залишилися шрами, у неї погіршився зір та змінився її звичний спосіб життя. Крім того, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я позивач була вимушена змінити посаду, а на час її лікування позивач ОСОБА_1 не працював, оскільки був вимушений доглядати за домашнім господарством та дитиною позивачів, чого не могла здійснювати ОСОБА_2 . Зазначене призвело до скрутного матеріального становища позивачів та сімейних конфліктів на підґрунті цього.

Із огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку, що при визначені розміру відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 , яка підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_3 , судом не було належним чином дотримано засад розумності та справедливості, а також не звернуто уваги на характер правопорушення та глибину душевних страждань ОСОБА_2 у зв`язку із чим суд вважав за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 всього 15 000 грн моральної шкоди. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне збільшити розмір компенсації моральної шкоди позивача з 15 000 грн до 20 000 грн, що є розумним, виваженим та справедливим з огляду на обставини справи.

Відповідно до положень ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вище зазначене, рішення Романівського районного суду Житомирської області від 20 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про відшкодування з ПрАТ «СГ «ТАС» матеріальної шкоди підлягає до скасування з ухваленням у цій частині нового судового рішення про задоволення позовної вимоги у повному обсязі, а в частині визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 належить змінити, збільшивши суму відшкодування з 15 000 грн до 20 000 грн.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Романівського районного суду Житомирської області від 20 червня 2023 року в частині відмови у стягненні з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 , заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди, скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 16 858 грн 35 коп., заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, змінити, збільшивши розмір відшкодування з 15 000 грн до 20 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 20 лютого 2024 року.