єдиний унікальний номер справи: 824/10/24
номер провадження 22-ск/824/19/2024
У Х В А Л А

07 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., перевіривши заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі №02-10/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 03 лютого 2011 року у розмірі 1 035 361, 00 дол. США, що становить еквівалент у гривні 37 861 702, 30 грн. за курсом НБУ на день прийняття судового рішення (курс НБУ на 20.10.2022 - 36, 5686), суму штрафу за прострочення виконання договору позики від 03 лютого 2011 року, у розмірі 110 000, 00 дол. США, що становить еквівалент у гривні 4 022 646, 00 грн. за курсом НБУ на день ухвалення рішення третейського суду (курс НБУ на 20.10.2022 року становить 36, 5686 грн. за один долар США), а загалом стягнуто 1 145 361, 00 дол. США, що дорівнює 41 884 248, 30 грн. за курсом НБУ на день ухвалення рішення третейського суду ( курс НБУ на 20.10.2022 року становить 36. 5686 грн. за один долар США); стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 25 000 грн. - суму третейського збору, яку сплатив позивач при зверненні до третейського суду з позовною заявою.

15.02.2024 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_4 надійшла заява про скасування рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі №02-10/2021.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі №02-10/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з пропуском строку подання вищевказаної заяви. Підставою для повернення заяви ОСОБА_4 . Київський апеляційний суд зазначив те, що в оскаржуваному рішенні Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року було зазначено про участь самого ОСОБА_3 в засіданні. Твердження ж заявника про неналежність вказаної інформації з посиланням на довідку Державної прикордонної служби України, Київський апеляційний суд відхилив, оскільки довідка була видана відносно ОСОБА_1 , в той час як рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року було прийняте відносно ОСОБА_3 .

Постановою Верховного Суду від 18 квітня 2024 року ухвалу Київського апеляційного суду від 01 березня 2024 року було скасовано.

В своїй постанові Верховний Суд зазначив про безпідставність відхилення довідки Прикордонної служби України як доказу відсутність заявника в Україні через відмінність осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки заявник надав до суду картку платника податків про присвоєння ідентифікаційного коду ОСОБА_4 , і цей же код вказано в оскаржуваному рішенні як ідентифікаційний код ОСОБА_3 .

На цій же підставі Верховний Суд встановив тотожність осіб ОСОБА_1 , який подав заяву про скасування рішення постійно діючого третейського суду, та громадянина російської федерації ОСОБА_3 , який є відповідачем у справі, в якій постановлено вищевказане рішення.

Таким чином Верховний Суд в своїй постанові від 18 квітня 2024 року вказав на невірність обрахування строку на оскарження рішення постійно діючого третейського суду в даному випадку від дати його постановлення.

Після скасування ухвали Київського апеляційного суду від 10 березня 2024 року Верховний Суд ухвалив направити справу до Київського апеляційного суду.

Оскільки вказівки Верховного Суду є обов`язковими для виконання при новому розгляді справи, відтак Київський апеляційний враховує висловлену Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2024 року позицію щодо неможливості обрахування заявнику строку на подачу заяви про скасування рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року від дати постановлення такого рішення.

В той же час з точки зору Київського апеляційного суду вказаний строк все одно було порушено заявником, однак з інших підстав.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 454 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається стороною, третьою особою у справі, розглянутій третейським судом, протягом 90 днів з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - протягом 90 днів з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Як вбачається із ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року у справі №824/82/23, на яку посилався і сам заявник у своїй заяві, суд розглядав справу про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року.

В тексті вищевказаної ухвали, яка набрала на даний час законної сили, зазначено про те, що у розгляді справи від імені ОСОБА_5 брав участь його адвокат Поливяний О.Л.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

За таких умов, з урахуванням вищевказаної правової норми, заявник ОСОБА_4 вважається таким, що брав участь у розгляді справи, відтак в повній мірі володів інформацією щодо існування оскаржуваного рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року, мав доступ до повного тексту вказаного рішення.

В своїй заяві ОСОБА_4 зазначав про те, що не має відносин з адвокатом Поливяним О.Л., на підтвердження чого надав копію поданої ним заяви до правоохоронних органів. В той же час дане твердження з точки зору Київського апеляційного суду не може вважатися належним чином доведеним, оскільки саме по собі звернення до правоохоронних органів не є належним доказом обґрунтованості та правдивості викладених в ньому обставин.

Зважаючи на вказане, підстави для критичного відношення до обставин, встановлених рішенням суду, яке набрало законної сили, у Київського апеляційного суду наразі відсутні.

В свою чергу вказане веде до необхідності обрахування передбаченого ч. 5 ст. 454 ЦПК України строку на оскарження рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року саме з 26.06.2023 року (дати судового засідання у справі №/824/82/23) в той час, як саму заяву було направлено до суду 08.02.2024 року, тобто із значним пропуском вказаного строку.

Рішенням від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані».

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 454 ЦПК України заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною п`ятою або шостою цієї статті, повертається.

З огляду на вищевказане, апеляційний суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі №02-10/2021 підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 454 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Донецького обласного постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правозахист підприємств та громадян України» від 20 жовтня 2022 року у справі №02-10/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя С.О. Журба