Справа № 185/6073/24
Провадження № 2-к/185/2/24
У Х В А Л А

02 вересня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Вакули В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання представника ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання на території України судового рішення, що підлягає примусовому виконанню відносно ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Окружного Суду у м.Кельці, Республіка Польща, від 01.06.2021, постановленого у справі про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 .

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили, клопотання про перенесення судового засідання до суду подано не було.

На виконання вимог ч. 1 ст. 467 ЦПК України судом повідомлено ОСОБА_2 про надходження зазначеного клопотання та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. У зв`язку з тимчасовим призупиненням приймання поштових переказів, адресованих до Луганської області на тимчасово окупованій території, повідомлення було опубліковано на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (http://pvm.dp.court.gov.ua).

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду клопотання, шляхом публікації оголошення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, що не перешкоджає у відповідності до ч. 5 ст. 467 ЦПК України розгляду даного клопотання.

Неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду (ч. 5 ст. 467 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подані документи, вважає, що клопотання про визнання рішення іноземного суду на території України підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням від 01 червня 2021 року Окружного Суду у м.Кельці, Республіка Польща, стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді аліментів суму по 600 злотих щомісяця починаючи з 28.01.2019 року, платні авансом до 10 числа кожного місяця разом з законними відсотками, випадок прострочення платежу, до рук законного представника малолітнього позивача ОСОБА_5 .

Рішення набрало законної сили.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_7 .

Відповідно до статті 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Згідно вимог статті 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Частиною першою статті 464 ЦПК передбачено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно з частиною першою статті 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

За змістом частин першої та другої статті 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити :

1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

24 травня 1993 року між Україною та Республікою Польща підписано договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікований Верховною Радою України постановою від 04 лютого 1994 року. Договір набрав чинності 14 серпня 1994 року.

Згідно з п.1 ст. 49 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (Договір ратифіковано Постановою ВР N 3941-XII від 04.02.94 ), а умов, передбачених цим Договором, Договірні Сторони визнають і виконують на своїй території рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони, а саме , рішення судів з цивільних справ.

Згідно з п.1 ст. 50 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (Договір ратифіковано Постановою ВР N 3941-XII від 04.02.94 ), рішення, зазначені в статті 49, підлягають визнанню і виконанню на території іншої Договірної Сторони, якщо , згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене, воно набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, також рішення, що не набрали законної сили, але підлягають виконанню.

Відповідно до вимог частини шостої статті 467 ЦПК України за наслідками розгляду поданих документів та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову в задоволенні з цього питання.

Підстави для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду передбачені статтею 468 ЦПК України.

За приписами статті 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом № 26-VII від 11.01.2013 в Україні ратифіковано Конвенцію про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів утримання (далі - Конвенція).

Порядок виконання Конвенції визначено Інструкцією про виконання в Україні Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.09.2017 № 2904/5 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 вересня 2017 року № 1150/31018.

Відповідно до статті 4 розділу 2 Конвенції та частини 7 Розділу І Інструкції, центральним органом для виконання обов`язків, покладених Конвенцією, є Міністерство юстиції України.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких видана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, а також те, що підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачених ст.468 ЦПК України, судом не встановлено, із матеріалів долучених до клопотання встановлено, що рішення набрало законної сили, суд дійшов висновку про необхідність визнання та надання дозволу на примусове виконання зазначеного рішення іноземного суду на території України.

Відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

За даними, опублікованими на офіційному сайті Національного банку України, на день постановлення ухвали суду, а саме 02.09.2024, курс польських злотих по відношенню до національної валюти України, становить 10,77 українських гривень за 1 польський злотий.

Відтак, сума аліментів в розмірі 600,00 польських злотих при перерахунку на національну валюту України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали становить 6 462 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 462-468 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання на території України судового рішення, що підлягає примусовому виконанню відносно ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Окружного Суду у м.Кельці, Республіка Польща від 01.06.2021 року у справі № ІІІ RC 33/19, яким зобов`язано ОСОБА_8 сплачувати аліменти на користь його малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 600,00 польських злотих, що за офіційним курсом НБУ на день постановлення ухвали становить 6 462 (шість тисяч чотириста шістдесят дві) гривні, авансом до 10-го числа кожного місяця з законними відсотками на випадок прострочення платежу, починаючи з 28.01.2019 року, до рук законного представника малолітнього позивача ОСОБА_5 .

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення (підписання суддею) та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: А. О. Врона