ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25599/23

Провадження № 22-ц/4820/342/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомленні учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2023 року, суддя Карплюк О.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 400 грн. щомісячно, на 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що розмір аліментів, який визначений рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.11.2014 року є недостатнім для матеріального утримання сина.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.12.2023 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.11.2014 року у справі №686/21246/14-ц. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ним повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

У мотивувальній частині рішення суд зазначив, що визначений рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.11.2014 року розмір аліментів в сумі 400 грн. є недостатнім для утримання неповнолітнього сина.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування доводів скарги апелянт послався на формальний та поверхневий розгляд справи судом, який не надав правової оцінки тій обставині, що позивачем не надано жодних доказів щодо зміни матеріального чи то сімейного стану сторін, наявності у відповідача доходу для визначення розміру аліментів в частці від доходу.

Розгляд справи апеляційним судом проведено без виклику учасників справи, в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши докази у справі, враховуючи зміст позовних вимог та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.11.2014 року у справі №686/21246/14-ц стягнуто з відповідача, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.10.2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон.

Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі № 904/5726/19).

Як убачається зі змісту позовних вимог, ОСОБА_2 , звертаючись в суд із даним позовом, фактично просила змінити спосіб стягнення аліментів у вигляді твердої грошової суми на стягнення аліментів у вигляді 1/6 частки від усіх доходів відповідача, але не нижче ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що є прерогативою одержувача аліментів та його правом.

Відповідачем безпідставно зазначено, що позивачем не доведено факту покращення матеріального стану платника аліментів чи то погіршення матеріального стану одержувача аліментів, оскільки можливість зміни способу стягнення аліментів із даними обставинами закон не пов`язує.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що ОСОБА_2 просила збільшити розмір аліментів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки справа не містить доказів на підтвердження обставин щодо того, що аліменти у вигляді 1/6 частки від усіх доходів відповідача становитимуть більшу суму, ніж аліменти у твердій грошовій сумі 400 грн., які вже стягуються з нього на підставі судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують на законність судового рішення не вливають.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, надав правильну правову оцінку наданим сторонами доказам, яких було достатньо для ухвалення рішення та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова