УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24.01.2024 Справа №607/1533/24 Провадження №2/607/1177/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В. під час вирішення питання про прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування

УСТАНОВИЛА:

Позивачі, від імені яких діє адвокат Хлєбніков С.В., звернулись до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданих до неї документів, доходжу такого висновку.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема : 1) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; 2) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 3) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Крім цього, ч. 5 ст. 177 ЦПК України визначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 1, 2, 4 ст. 83 ЦПК України).

Разом з тим подана позовна заява вказаним вимогам закону не відповідає з огляду на таке.

Так, у позовній заяві зазначено, що сторони є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачі вказали, що прийняли спадщину після смерті спадкодавця у визначеному законом порядку, а відповідач не прийняв таку спадщину, оскільки не подав у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, а також не проживав разом зі спадкодавцем на момент смерті останнього.

Також позивачі зазначили, що не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відповідач має зареєстроване місце проживання за місцем проживання спадкодавця, а нотаріус позбавлений можливості самостійно встановлювати фактичне місце проживання відповідача.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову (ч. 4 ст. 67 Закону України «Про нотаріат»).

Проте у позовній заяві не викладені обставини, які свідчать про те, що позивачі при зверненні до нотаріуса щодо спадкування майна померлого ОСОБА_4 дотримались визначеної законом процедури, зокрема відсутні посилання на відомості про письмове звернення позивачів до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

При цьому відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.

Указане дає підстави вважати, що позивачі, звертаючись до суду за захистом свого невизнаного чи порушеного права у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , мають надати докази об`єктивної неможливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину та надати письмову відмову (постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії) нотаріуса у видачі такого свідоцтва з вказівкою на підстави такої відмови.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 2-390/2006 та від 20.05.2021 у справі № 339/369/18.

Відтак враховуючи те, що захист порушеного права спадкоємця на спадщину судом за правилами позовного провадження має відбуватися за умови неможливості реалізувати своє право у класичний для відповідних правовідносин позасудовий (нотаріальний) спосіб, тобто відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, а докази такої відмови позивачами до позовної заяви не надані, доходжу висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки позивачами не викладені обставини, якими вони обґрунтовують свої позовні вимоги в цій частині, а також не надано доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім цього, у прохальній частині позовної заяви позивачі просять визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 . Однак позивачі не обґрунтували, яким чином відповідач не визнає, чи порушує права позивачів на таке спадкове майно у розмірі 1/3 частки кожного (з урахуванням того, що як позивачі, так і відповідач є спадкоємцями померлого ОСОБА_4 , а відтак позивачі у будь-якому випадку мають право на 1/3 частку спадкового майна кожний та спірною є лише 1/3 частка, належна відповідачеві).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного позивачам слід виправити недоліки поданої позовної заяви шляхом подання позовної заяви у новій редакції із зазначенням обставин, які підтверджують заявлені вимоги, та наданням відповідних доказів, що підтверджують ці обставини, з урахуванням висновків, викладених у мотивувальній частині даної ухвали, - у кількості для суду та відповідно до наявних учасників справи.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити десять днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ч. 1, 2, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування, надавши позивачам строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз`яснити, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Марциновська