Справа № 392/2041/23
Провадження № 2/392/191/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кратко Д.М., за участі секретаря Покуц І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

Разом із вказаною позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити стягнення із нього по виконавчому провадженню № 10636554, яке перебуває на виконанні в Маловисківському відділі державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення з мене на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання рішенням законної сили по справі за його позовом.

Вказана заява мотивована тим, що неповнолітня донька сторін по справі ОСОБА_4 , на утримання якої із позивача стягуються кошти, проживає разом із батьком, а тому кошти стягуються на користь відповідача безпідставно. Предметом спору у даній справі є звільнення позивача від сплати аліментів та стягнення цих аліментів із відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки сторін. Оскільки виконавчий документ оскаржується в судовому порядку, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову. Зупинення стягнення на підставі виконавчого листа зможе запобігти вчиненню такого дій, які б можливо було оскаржувати в подальшому.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову та згідно частини 2 цієї ж статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 150 ЦПК України, передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Нормами пункту 6 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що застосування такого виду забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа можливо лише у разі оскарження боржником виконавчого документа у судовому порядку.

Однак, предметом спору є припинення стягнення аліментів, а не оскарження рішення, дій або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, або оскарження виконавчого документу боржником.

Позивач фактично просить зупинити стягнення аліментів, яке здійснюється на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2013 року. На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист, який звернуто до виконання (виконавче провадження № 10636554). Вказаний виконавчий лист не оскаржується позивачем та є чинним, отже забезпечення позову фактично зупиняє виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Разом із тим, вимоги про забезпечення позову стосуються зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, який видано на підставі судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, що набрало законної сили.

Фактично обраний заявником вид забезпечення позову - зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили, не відповідає принципам цивільного процесу.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснено про недопустимість забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року по справі № 950/2492/19, провадження № 61-11673ск20.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.М. Кратко