Справа № 444/685/24
Провадження № 2/444/496/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Добросинсько-Магерівської сільської ради (пл. 40-річчя Перемоги 3, с. Добросин, Львівський р-н, Львівська обл.), третя особа приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Володимирівна, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок як майно колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним. Станом на 30.06.1990 року та на 15.04.1991 року єдиним і останнім членом колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 , 1938 року народження. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних частках кожному. ОСОБА_3 є рідною сестрою позивача. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були зареєстровані та проживали разом з батьком ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 і вели спільне господарство. ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, 24.05.2022 року звернувся із заявою до приватного нотаріуса Кобзар Л. В. про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , він не відмовлявся від прийняття спадщини. Водночас дочка ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто в шестимісячний строк після смерті ОСОБА_2 подала заяву, у якій зазначила, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відповідно до статті 1275 Цивільного кодексу України цією заявою не претендує на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , від оформлення її відмовилася в користь сина померлого - ОСОБА_1 . Враховуючи відмову ОСОБА_3 як спадкоємця за заповітом в користь позивача, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який прийняв спадщину. Дружина ОСОБА_2 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто ще до смерті ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівною 08 січня 2024 року видані позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельні ділянки. Однак приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівною постановою від 22 травня 2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії є те, що не подані правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Просив визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 151,6 м2, житловою площею 98,1 м2, допоміжна площа 53,5 м2, з господарськими будівлями та спорудами.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, однак ним надіслано заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне.

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 03.03.1959 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одружилися.

Викладеним у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 , яке видане Кунинською сільською радою 02.04.1974 року, підтверджується, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьком є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_4 .

Викладеним у свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 , яке видане Добросинською сільською радою 04.12.1971 року, підтверджується, що ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьком є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_4 .

З довідки № 275, яка видана Кунинським старостинським округом № 5 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського року Львівської області 19.06.2023 року, вбачається, що станом на 30.06.1990 року єдиним і останнім членом колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 , 1938 року народження.

З довідки № 276, яка видана Кунинським старостинським округом № 5 Добросинсько- Магерівської сільської ради Львівського року Львівської області 19.06.2023 року, вбачається, що станом на 15.04.1991 року єдиним і останнім членом колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 , 1938 року народження.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 29.11.2021 року складено відповідний актовий запис № 234, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 .

Із копії заповіту, який 14.08.2014 року посвідчено ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі за № 3587, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних частках кожному.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , яке видане Шевченківським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції 26.11.2005 року, вбачається, що ОСОБА_7 26 листопада 2005 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів 26.11.2005 року було зроблено відповідний актовий запис за № 317.

Викладеним у довідці № 263, яка видана Кунинським старостинським округом № 5 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського року Львівської області 23.05.2022 року, підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були зареєстровані та проживали разом з батьком, ОСОБА_2 , в будинку АДРЕСА_1 до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 і вели спільне господарство.

З копії заяви ОСОБА_3 від 24.05.2022 року вбачається, що ОСОБА_3 подала заяву, у якій зазначила, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відповідно до статті 1275 Цивільного кодексу України цією заявою не претендує на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , від оформлення її відмовилася в користь сина померлого - ОСОБА_1 .

З копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 08.01.2024 року вбачається, що приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівною 08 січня 2024 року видані позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 зареєстроване право власності на дані земельні ділянки, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 361162939 від 08.01.2024 року, № 361162173 від 08.01.2024 року, № 361163568 від 08.01.2024 року.

Із довідки № 3184, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 18 липня 2023 року, вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилась.

Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівною постановою від 22 травня 2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією цієї постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії є те, що не подані правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 23.06.2022 року, вбачається, що рік побудови житлового будинку 1977, загальна площа житлового будинку 151,6 м. кв., житлова площа 98,1 м. кв., допоміжна площа 53,5 м. кв. При будинку є мансарда, прибудова, господарська будівля з літньою кухнею, погріб та споруди: ворота, огорожа.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно

колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Судом встановлено, що станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року єдиним і останнім членом колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 , був ОСОБА_2 .

Спадщина після померлого ОСОБА_2 відкрилась 26 листопада 2021 року, тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину, суд бере до уваги копію заяви ОСОБА_3 від 24.05.2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 не претендує на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , від оформлення її відмовилася в користь ОСОБА_1 , та копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 08.01.2024 року, з яких вбачається, що такі видані позивачу на земельні ділянки після смерті ОСОБА_2 .

Приватним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті ОСОБА_2 . Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії є те, що не подані правовстановлюючі документи на житловий будинок.

Таким чином встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2021 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , суду не надано.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, немає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1268, 1271 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 151,6 м2, житловою площею 98,1 м2, допоміжна площа 53,5 м2, з господарськими будівлями та спорудами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.