Справа № 308/758/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 січня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Бенца К.К.

при секретарі Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України в особі представника позивача Гермаш С.М. до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України в особі представника позивача Гермаш С.М. звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Кінгслі Ммакамма про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.07.2018 року приблизно о 11 год. 50 хв. в м. Ужгород по вул. Міцкевича, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi», д.н.з. « НОМЕР_1 » під керуванням Кінгслі Ммакамма та автомобіля «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_2 було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку.

Позивач вказує, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Кінгслі Ммакамма Правил дорожнього руху , за що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 28.09.2018 року по справі №308/10528/18 та постановою від 28.09.2018 року по справі №308/10530/18 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП.

У порушення вимог Закону, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент настання ДТП, застрахована не була.

Внаслідок даної пригоди потерпіла особа - ОСОБА_2 зазнав матеріальних збитків завданої ушкодженням автомобіля, у розмірі 5923,44 грн. що підтверджується звітом авто товарознавчого дослідження від 20.03.2019 року.

Як зазначає позивач, оскільки на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, потерпіла особа звернулась до МТСБУ з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивачем 13.08.2019 року було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 5375,20 грн.

Посилаючись на викладені обставини, на приписи п. 38.2.1 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.27 ЗУ «Про страхування» та ст. 1191 ЦК України, позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача : кошти в розмірі понесених витрат в сумі 5375,20 грн. ; судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Також позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду за захистом своїх прав, згідно якого просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду, посилається на те, що у зв`язку з запровадженням воєнного стану на території України було пропущено строк за звернення з позовом до суду. Позивач вважає такі обставини поважними та просить суд поновити пропущений строк.

Позиція сторін справи: В судове засідання представник позивача не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Надав суду клопотання, відповідно до якого позовну заяву підтримує, просить її задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями які повернулися на адресу суду із відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» за №927, та даними відстеження трекінг номера "Укрпошти" за №386 - "відправлення вручено:за довіреністю" та за №646 «відправлення не вручене під час доставки».

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на викладене, суд розглянув справу у відсутності відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, докази поважності причин неявки не надав, мав можливість подати відзив на позовну заяву, проте не скористався наданими йому процессуальними правами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви, клопотання: 01.05.2023 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони; 21.09.2023 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони; 02.11.2023 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони; 19.01.2024 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони; В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. від 13.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або , крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власноїініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Фактичні обставини справи:

Як встановлено судом, 04.07.2018 року приблизно о 11 год. 50 хв. в м. Ужгород по вул. Міцкевича, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi», д.н.з. « НОМЕР_1 » під керуванням Кінгслі Ммакамма та автомобіля «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_2 було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку.

Внаслідок зіткнення транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2018 року у справі № 308/10528/18 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2018 року у справі № 308/10530/18 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Згідно ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Напідставі наведеного, суд вважає, що вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні 04.07.2018 року о 11 год. 50 хв. дорожньо-транспортної пригоди встановлена та повністю доведена судовим рішенням і в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України доведення не потребує.

Вищевказане ДТП, як стверджує позивач, призвело до завдання транспортному засобу марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_2 страхувальником якого є ОСОБА_2 механічних пошкоджень.

На виконання вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності співвласників наземних транспортних засобів», власником автомобіля марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 було повідомлено Моторне (транспортне) страхове бюро України про подію, про що свідчить письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 05.07.2018 року.

Як встановлено судом цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у зв`язку з чим за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ було відшкодовано ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну відповідачем у розмірі 5375,20 грн., як виплата, що стверджується платіжним дорученням № 1151508 від 13.08.2019 року .

Цивільно-правова відповідальність потерпілої особи у вищевказаній ДТП ОСОБА_2 , який є страхувальником автомобіля марки «Peugeot» державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована у страховій компанії ПрАТ "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп", поліс №АК/8556160 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, термін дії з 18.04.2018 по 17.04.2019 р., що підтверджується даними Довідки №1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих.

Як встановлено судом, 05.07.2018 року ОСОБА_2 , який є власником автомобіля марки марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_2 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту №30 про оцінку автомобіля марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_2 від 20.03.2019 року складеного оцінювачем ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Peugeot 308» д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 04 липня 2018 року складає 5010,24 грн.

Наказом МТСБУ від 12.08.2019 року № 7695 на підставі ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та довідки №1 від 06.07.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, номер справи 51468, визначено сплатити на рахунок ОСОБА_2 , 5375,20 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП.

Згідно платіжного доручення № 1151508 від 13.08.2019 року МТСБУ перерахувало ОСОБА_2 , страхове відшкодування згідно наказу № 7695 від 12.08.2019 суму коштів в розмірі 5375,20 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування"). Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях. Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п.п. 33.1, 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з виниіншої особи, відшкодовується винною особою.

У даному випадку судовим рішенням (постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП) встановлено вину відповідача в ДТП , і відповідно, заподіяння шкоди майну власнику автомобіля марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 внаслідок неправомірних (винних) дій. Таким чином, відповідач є відповідальним за шкоду, завдану його протиправними діями. Підстав для звільнення відповідача від відповідальності у даному випадку нема. Відповідачем не доведено факт того, що шкоду транспортному засобу марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_2 було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія.

Згідно п.п а п. 41.1 ст. 41 Закону України МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Положенням ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, враховуючи, що ДТП була скоєна з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на момент скоєння пригоди не була застрахована, МТСБУ здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому, а відтак до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Судом встановлено, що Моторно (транспортним) страховим бюро України сплачено ОСОБА_2 у відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована у загальному розмірі 5375,20 грн. З урахуванням викладеного позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 5375,20 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається,виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище. Разом з поданою позовною заявою позивач подав клопотання про поновлення пропушеного строку на зверненя до суду, у якому просив суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду у зв`язку з запровадженням воєнного стану на території України.

Відтак, з огляду на вищезазначені положення законодавства та встановлені судом обставини, суд вважає, що строк звернення позивача до суду за захистом його порушених прав, з врахуванням ч.5 ст.267 ЦК України, пропущено ним з поважних на те причин.

Отже, суд приходить до висновку про можливість поновлення Моторно (транспортному) страховому бюро України строк звернення до суду з позовом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10,12, 235, 258, 263 -265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, ч.1 ст. 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України в особі представника позивача Гермаш С.М. до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований зідно даних ГУДМС України в Закарпатській області за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місце знаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 5375 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований зідно даних ГУДМС України в Закарпатській області за адресою м. Ужгород, вул. Швабська, 58, «А»/31) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місце знаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) (місце знаходження м. Київ бульвар Русанівський бульвар , 8 );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований зідно даних ГУДМС України в Закарпатській області за адресою м. Ужгород, вул. Швабська, 58, «А»/31);

Дата складання повного тексту рішення суду - 01.02.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца