КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2558/23
Провадження № 2/552/269/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2024 року м.Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Миронець - Мельничук О.К., за участю секретаря судових засідань - Кумир О.О., представника позивача - Литовченко Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Шимка Ольга Миколаївна

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Шимка Ольга Миколаївна.

Свій позов обґрунтовує тим, що його матір - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матір ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно свідоцтва про право власності на житло, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Починаючи з 2006 року й на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 , він постійно проживав разом зі своїм дідусем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з ним у зазначеній квартирі позивач став постійно мешкати з початку 2006 року і до цього часу. У зв?язку із значним погіршенням його стану здоров?я та необхідністю постійного догляду за ним він піклувався за дідусем, знаходячись поруч, забезпечуючи його ліками.

Вказує, що він протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявляв про відмову від спадщини, що залишилася після смерті дідуся. Таким чином відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається такою собою-спадкоємцем, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 без подачі заяви до нотаріальної контори і після спливу 6-и місяців може звертатися в нотаріальну контору за одержанням свідоцтва про право на спадщину.

В зв?язку із виниклою необхідністю оформити спадкові документи він звернувся до приватного нотаріуса Шимки О.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого дідуся ОСОБА_4 . Постановою приватного нотаріуса від 27.02.2023 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті, у зв?язку із ненаданням заявником нотаріусу документів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем.

В своїй позовній заяві просив суд встановити факт його постійного проживання з 2006 року й на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ним в порядку спадкування право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ,яка належала на праві приватної спільної власності померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 11.05.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засіданні з викликом сторін.

05.06.2023 року від відповідача Полтавської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили суд відмовити в задоволенні позову з огляду на наступне. Вказують, що позивач у своєму позові не підтвердив документально придбання майна на користь сім?ї,ліків та продуктів, витрачання коштів на спільні цілі, а отже факт спільного проживання ОСОБА_1 , зі спадкодавцем вважають не доведеним. Крім того вказують, що в постанові нотаріуса вказано, що позивач ОСОБА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Про зміну місця реєстрації в постанові не вказано. Отже, ОСОБА_1 , є спадкоємцем,який на момент смерті спадкодавця був зареєстрований і мешкав за іншою адресою, ніж спадкодавець. У даному випадку строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , закінчився 25.10.2014 року. Зважаючи на це, позивач повинен був подати заву про прийняття спадщини в порядку ч.1 ст.1269 ЦКУ.

Ухвалою суду від 28.08.2023 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду.

Позивач в судове засідання не з?явився, його інтереси в судовому засіданні представляв адвокат Литовченко Р.В., який позові вимоги позивача підтримав та просив суд їх повністю задовольнити.

Відповідач - Полтавська міська рада в судове засідання свого представника не направили, подали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Шимка О.М., в судове засідання свого представника не направили, подали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, щодо задоволення позову не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що матір позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . її матір ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ії батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно свідоцтва про право власності на житло, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Починаючи з 2006 року й на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач постійно проживав разом зі своїм дідусем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із дідусем у зазначеній квартирі позивач став постійно мешкати з початку 2006 року й до часу його смерті, у зв?язку із значним погіршенням його стану здоров?я та необхідністю постійного догляду за ним. Позивач піклувався за дідусем, знаходячись поруч, забезпечуючи ліками. Протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, позивач не заявляв про відмову від спадщини, що залишилася після смерті дідуся.

Постановою приватного нотаріуса від 27.02.2023 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв?язку із ненаданням заявником нотаріусу документів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підтвердили, що позивач ОСОБА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з бабусею ОСОБА_10 та дідусем ОСОБА_4 з 2006 року по 2014 року. Крім цього, судом встановлено, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Варто зазначити, що сама по собі відсутність реєстрації не є абсолютним підтвердженням, що особа не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 1 липня 2020 року у справі №222/1109/17.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлюючи факт проживання ОСОБА_1 , із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд бере до уваги показання свідків про те, що ОСОБА_1 , проживав до смерті з своїм дідусем ОСОБА_4 з 2006 року.

Після його смерті залишилося спадкове майно у виді квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної спільної власності померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Після їх смерті відкрилася спадщина за законом.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори в межах 6-місячного строку, встановленого для прийняття спадщини (ст. 1270 ЦК).

Строк, визначений ст. 1270 ЦК України в такому випадку застосовується для відмови від спадщини, а не для її прийняття.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Згідно з п. п. 4.10. п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини.

Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

У такому випадку вказані обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, законодавець в означеній ситуації висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Отже, у разі, якби позивач постійно не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і не вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину, на підставі ст. 1268 ЦК України, тоді належним способом судового захисту було б звернення до суду із позовом про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини.

Але судом на підставі наданих доказів і показань свідків встановлено, що позивач постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але через те, що спадкодавець був зареєстрований за іншою адресою, ніж позивач, він не зміг підтвердити цей факт в іншому порядку, аніж в судовому, і звернувся до суду із відповідною позовною вимогою.

Отже, вважаючи встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, адже після встановлення факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем по день смерті останнього, він є таким, що прийняв спадщину, не обмежений жодними строками для оформлення спадщини, і відповідно, може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Згіднозі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 263 - 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Шимка Ольга Миколаївна - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 2006 року і на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної спільної власності померлим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30 - денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Територіальна громада в особі Полтавської міської ради, юридична адреса: м.Полтава, вул.Соборності, 36, .

Третя особа - Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Шимка Ольга Миколаївна, адреса: м.Полтава, вул.Соборності,60.

Повний текс рішення складено та підписано 05.03.2024 року.

СУДДЯ Миронець - Мельничук О.К.