Справа № 525/1143/21
Провадження №6/525/7/2024

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судового засідання Фесенко Ю.А.,

з участю начальника відділу ДВС Карпенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка подання Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника (предмет іпотеки),

у х в а л и в:

07.02.2024 до Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшло подання Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника (предмет іпотеки), у якому начальник відділу просив суд надати дозвіл на звернення стягнення на майно боржника (предмет іпотеки) 2-х кімнатну квартиру житловою площею 32,6 кв.м, загальною площею 71,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування подання його ініціатор посилається на те, що на виконанні у Миргородському ВДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження №71557399 з виконання виконавчих листів №2/525/53/2022 від 20.03.2023 виданих Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у сумі 62614,55 доларів США та судового збору у сумі 9925,86 грн.

Постановами від 12.04.2023 були відкриті виконавчі провадження з виконання вищевказаних виконавчих листів, копії постанов були направлені сторонам для відому та виконання.

Перевіркою встановлено, що у боржника відсутні кошти на рахунках в установах банку.

При перевірці майнового стану боржника встановлено, що боржником ОСОБА_1 31.05.2007 укладений договір іпотеки з ПАТ КБ «ПриватБанк» №ЕО444445, 444446, 444447, 444448 та кредитний договір №PLVOGK00000053. Предметом іпотеки згідно інформаційної довідки є квартира в буд. А-8-9, 2-х кімнатна, житловою площею 32,6 кв.м, загальною площею 71,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Полтавського апеляційного суду від 02.12.2019 у справі №552/6858/15-ц у зв`язку з припиненням основного зобов`язання за кредитним договором, припинено і зобов`язання за договором іпотеки, таким чином у боржника наявна вищевказана квартира, проте право власності не неї не зареєстроване за боржником в установленому Законом порядку.

У судовому засіданні начальник відділу ДВС Карпенко Р.В. подання підтримав повністю, з підстав вказаних у ньому, просив подання задовольнити та надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Заслухавши пояснення начальника відділу ДВС, дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що постановою начальника відділу Миргородського ДВС у Миргородському районі Полтавської області від 12.04.2023 відкрито виконавче провадження №71544210 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 9925, 86 грн. судового збору (а.с. 210).

Постановою начальника відділу Миргородського ДВС у Миргородському районі Полтавської області від 12.04.2023 відкрито виконавче провадження №71544401 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 62614, 55 доларів США боргу за договором позики (а.с. 212).

Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України у боржника ОСОБА_1 наявні відкриті рахунки у банківських установах (а.с. 214).

Відповідно до інформації Пенсійного фонду України боржник ОСОБА_1 знайдений в РЗО, але дані про отримання доходу відсутні (а.с. 221).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 31.05.2007 ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 219, 220).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що ОСОБА_5 є власником будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_3 , вказаний об`єкт нерухомості знаходиться під податковою заставою ГУ ДПС у Полтавській області (а.с. 227- 228).

Також у Державному реєстрі Іпотек зареєстровано іпотеку на підставі договору ВЕО444445, 444446, 444447, 444448 від 31.05.2007 іпотекодавець ОСОБА_6 , об`єкт обтяження квартира в буд.А-8-9, 2-х кімнатна, житловою площею 32,6 кв.м, загальною площею 71,1 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 222-224, 225-226, 227-230).

Власником квартири предмету іпотеки, згідно інформації наявної у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, є ОСОБА_4 (а.с. 222-224).

Відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду від 02.12.2019 у справі №552/6858/15-ц апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Полтава Полтавської області від 03.08.2017 залишено без змін. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави Полтавської області від 03.08.2017 позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано припиненим кредитний договір№PLVOGK00000053 від 31.05.2007 укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк»; визнано припиненим договір іпотеки від 31.05.2007 укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Карнарук Н.В. за реєстраційним №4676 у зв`язку з припиненням основного зобов`язання за кредитним договором. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 217-218).

ПП ПБТІ «Інвентаризатор» повідомив, що станом на 31.12.2012 відомості про належність нерухомого майна за ОСОБА_1 в м. Полтаві відсутні (а.с. 213).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частинами 3 та 4 даної статті встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставленого третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Отже, у даному випадку виконавцю, окрім надання відповідних документів обов`язково потрібно довести факт того, що зазначене майно є власністю боржника. У разі наявності спільної сумісної власності, даний факт також підлягає встановленню. Крім того, необхідно встановити чи недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

При цьому, згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено в ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Начальник відділу ДВС Карпенко Р.В. посилається на те, що у його провадженні перебуває зведене виконавче провадження №71557399, проте жодних доказів у цій частині суду не надано, до подання додано дві постанови про відкриття двох окремих виконавчих проваджень №71544210 та №71544401, таким чином суд позбавлений можливості встановити загальну суму заборгованості боржника ОСОБА_1 . Виконавцем під час звернення до суду з даним поданням не надано доказів того, що боржник отримав хоча б один процесуальний документ державного виконавця, зокрема матеріали справи не містять відомостей про направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження чи інших рішень державного виконавця боржнику. Суду не надано підтвердження того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, також необґрунтовано неможливість звернення стягнення на нерухоме майно останнього, право власності на яке зареєстровано за останнім в установленому Законом порядку.

Також матеріали справи не містять доказів того, що виконавцем вживались заходи щодо виходу за місцем проживання боржника з метою встановлення наявності майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Враховуючи все вище наведене, з наданих до суду матеріалів неможливо встановити, що боржник умисно уникає звернення стягнення на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_4 , належну йому, не реєструючи право власності на майно за собою у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Отже, за встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що державним виконавцем не надані належні і достатні докази, які б дали підстави для звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а тому подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 440, 258, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника (предмет іпотеки) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення, а у випадку відсутності особи в судовому засіданні з дня отримання копії цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний тест ухвали виготовлено 20.02.2024.

Суддя Я.В. Прасол