Справа № 461/1690/23
Провадження № 6/461/42/24
УХВАЛА

31.01.2024 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.,

при секретарі судового засідання Курилюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова із вказаною заявою , яку обґрунтовує тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25.05.2023 року стягнуто з нього на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 83348,82 грн. та судовий збір.

29.09.2023 року за пропозицією банку, між ним та АТ «Ідея Банк» була укладена додаткова угода до кредитного договору, відповідно до якої сторони домовились, що позичальник зобов`язується повернути банку не пізніше п`яти банківських днів від дати укладання вказаної додаткової угоди частину боргу в розмірі 17316,00 грн., а також компенсувати банку невідшкодовані витрати в розмірі 2684,00 грн., всього 20000 грн. Крім того, сторони також домовились, що в строк не пізніше 180 днів від дати укладання цієї додаткової угоди позичальник повинен повернути банку частину боргу в сумі 30000 грн.

Даною додатковою угодою також було визначено, що за умови своєчасного та у повному обсязі виконання позичальником попередніх вимог банк здійснить прощення залишку боргу.

Заявник зазначає, шо з огляду на умови вищевказаної додаткової угоди, у нього відсутній обов`язок за первісним зобов`язанням, а тому виданий на виконання вказаного зобов`язання виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню без його участі. Просив таку задовольнити.

Представник заінтересованої особи АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився. Подав до суду письмові заперечення, у яких зазначив, що дійсно між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору. В той же час, боржник не виконав умови додаткової угоди, а саме не сплатив стягувачу у строк до 06.10.2023 року суму в розмірі 20000.00 грн., що не заперечується і самим заявником. Вказав, що відповідно до умов вказаної додаткової угоди, у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, в зазначені в угоді терміни, остання припиняє чинність, не створюючи жодних юридичних наслідків для сторін. Таким чином, на думку представника заінтересованої угоди, укладена між заявником та АТ «Ідея Банк» станом на сьогодні є не чинною та не створює жодних юридичних наслідків для сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25.03.2023 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Генеральним кредитним договором № ГКД-854659.1 від 15.12.2020 року в розмірі 83348 (вісімдесят три тисячі триста сорок вісім) грн. 82 коп. та судовий збір в розмірі 2125,03 грн.

На виконання рішення суду 30.08.2023 року Галицьким районним судом м. Львова було видано представнику АТ «Ідея Банк» виконавчий лист № 461/1690/23 для подальшого пред`явлення до виконання.

29.09.2023 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» була укладена додаткова угода №601.10701.009126316/1 до кредитного договору №601.10701.009126316 від 10.12.2021 року.

У пункті 2 вказаної угоди зазначено, що сторони домовились про дострокове припинення дії кредитного договору після виконання позичальником наступних умов.

Згідно п. 2.1 позичальник зобов`язувався повернути банку в строк не пізніше 5 банківських днів від дати укладання цієї додаткової угоди частину боргу за кредитним договором у сумі 17316.00 грн., а також компенсувати банку невідшкодовані витрати в сумі 2684.00 гривень, а всього разом сплатити 20000.00 грн.

Згідно п. 2.2 позичальник зобов`язувався повернути банку в строк не пізніше 180 календарних днів від дати укладення цієї додаткової угоди частину заборгованості, що виникла згідно кредитного договору в сумі 30000.00 грн.

Відповідно до п. 2.7 за умови своєчасного та у повному обсязі виконання позичальником вищевказаних пунктів додаткової угоди, банк здійснить прощення залишку боргу та закриття кредитного договору.

Разом з тим, п.3 додаткової угоди передбачено, що п.2.7 вступає в силу лише у випадку беззастережного, своєчасного та у повному обсязі виконання позичальником своїх зобов`язань.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до сталої практики сформованої Верховним Судом, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 не виконав умови додаткової угоди, а саме не сплатив АТ «Ідея Банк» у строк до 06.10.2023 року суму в розмірі 20000.00 грн., як це передбачено п.2.1 укладеної між сторонами додаткової угоди, і АТ «Ідея Банк» звернувся до органу примусового виконання судових рішень.

Факт несплати ОСОБА_1 на рахунок банку суми в розмірі 20000.00 грн. підтверджується випискою з особового рахунку останнього по кредитному договору та не заперечується самим заявником.

06.10.2023 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Яцишин А.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 72959340 на підставі виконавчого листа № 461/1690/23.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, додаткова угода №G01.10701.009126316/1 від 29.09.2023 року до кредитного договору №G01.10701.009126316 від 10.12.2021 року, на яку посилається боржник в обґрунтування своєї заяви, не є чинною, а відтак не створює жодних юридичних наслідків для боржника та стягувача.

Оскільки, під час судового розгляду не встановлено обставин, визначених у ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-261, 432 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 05 лютого 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Д. Мироненко