Справа № 462/6185/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 січня 2024 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Дзвінник Х.Ю.

за участю позивачки ОСОБА_1

представниці позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Профіт Файненс», ОСОБА_3 , ТзОВ «Кредитні ініціативи», треті особи -Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львові, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про зняття арешту з нерухомого майна

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому, після уточнення позовних вимог, просить скасувати усі арешти з квартири АДРЕСА_1 , які було накладено 11.09.2014 року на підставі постанов про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серії та номери: 44668221, 44668118, 44667887, 44667416, 44667675, 44667814, 44667557 видані 10.09.2014 Залізничним відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 , котра належить їй та членам її сім`ї на праві спільної сумісної власності. Зазначена квартира була предметом іпотеки в якості забезпечення виконання зобов`язання - позики, отриманої іншою особою - ОСОБА_3 , котрий не є та ніколи не був власником предмета іпотеки. Так, між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №1304/0508/88-010 від 22.05.2008 року, згідно якого було надано кредит на термін до 21 травня 2018 року у сумі 50000 доларів США. 21 травня 2008 року укладено іпотечний договір між ВАТ «Сведбанк» та фізичними особами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , відповідно до якого в якості забезпечення основного зобов`язання за кредитним договором в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 , котра належить іпотекодавцям. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №15. В той самий день, 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено ще один договір факторингу, тобто здійснено наступне відступлення права грошової вимоги. У зв`язку із порушенням строків погашення заборгованості збоку позичальника ОСОБА_3 06.05.2014 року приватним нотаріусом Матвеєвим В.А. видано виконавчий напис №777, на підставі якого 10.09.2014 року накладено арешти на квартиру, які позивачка хоче скасувати в результаті розгляду даної справи. Постановою державного виконавця від 20.11.2014 виконавчий документ повернено стягувачеві. В подальшому ТзОВ «Кредитні ініціативи» за договором факторингу з ТзОВ «Профіт Файненс» відчужило право вимоги основного боргу, а також право вимоги за договорами забезпечення. Письмових повідомлень від ТзОВ «Профіт файненс» про відступлення прав за іпотечним договором на адресу позивачки та/або інших іпотекодавців не надходило. Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» офіційно втратило статус іпотекодержателя, а до ТзОВ «Профіт файненс» таке право не перейшло у встановленому законом порядку. Однак залишилось відкритим питання зняття арештів з квартири АДРЕСА_1 , котрі накладені на підставі зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса. Як вбачається із відповіді на адвокатський запит Залізничного ВДВС від 26.06.2023, матеріали виконавчого провадження ВП 44668221 знищені за терміном зберігання. Як вбачається з інформаційної довідки з ДРРП від 31.05.2023 обтяження щодо однієї квартири АДРЕСА_1 здійснені на підставі окремих постанов про арешт нерухомого майна щодо кожного з іпотекодавців окремо, відтак усі вони мають бути скасовані. Оскільки ОСОБА_1 не є боржником за жодним з виконавчих проваджень, в Державному реєстрі іпотек відсутні відомості про перебування належного їй нерухомого майна в іпотеці, а також з урахуванням того, що з 2014 року ні виконавець, ні стягувач жодного разу не зверталися до неї, не надсилали жодних документів виконавчого провадження, позивачка як співвласниця квартири, щодо якої накладено обтяження, змушена звертатися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду. Просить суд позов задоволити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 25 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що повідомлено сторони.

16.11.2023 до суду надійшли письмові пояснення представника ТзОВ «Кредитні ініціативи», в яких зазначено, що основне зобов`язання ОСОБА_3 перед ТзОВ «Кредитні ініціативи» не виконане. 30.05.2023 ТзОВ «Кредитні ініціативи» відступило право вимоги за кредитним договором ОСОБА_3 №1304/0508/88-010 від 22.05.2008 ТОВ «Профіт файненс», отже ТОВ «Кредитні ініціативи» на сьогоднішній день не є кредитором ОСОБА_3 . Між тим, зазначили, що закінчення виконавчого провадження не є ознакою виконання основного зобов`язання за боргом по кредитному договору.

Позивачка та її представниця в судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення аналогічно наведеним у позовній заяві, просять позов задоволити.

Відповідачі та треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, однак від третіх осіб, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подано заяви про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що вони позов підтримують в повному обсязі та просять такий задоволити.

У зв`язку з неявкою відповідачів, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи та ухвалення заочного рішення на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачки та її представниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на нерухоме майно позивачки ОСОБА_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , накладено арешт на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 44668221, видана 10.09.2014 Залізничним відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, номер запису про обтяження: 6967493, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна /а.с. 53-59/.

Згідно вищевказаних відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 /а.с. 57-59/.

Відповідно до ст. 19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом також встановлено, що 22.05.2008 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №1304/0508/88-010 /а.с. 12-14/.

22.05.2008 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 був укладений іпотечний договір, згідно якого іпотекодавці є майновими поручителями за виконання ОСОБА_3 зобов`язань, передбачених кредитним договором №1304/0508/88-010 від 22.05.2008. На забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавці передали в іпотеку іпотекодержателю належне їм на праві власності майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 15-18/.

28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» був укладений договір факторингу №15, згідно якого банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками /а.с. 19-32/.

28.11.2012 між ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір факторингу, згідно якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками /а.с. 33-41/.

30.05.2023 між ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ТзОВ «Профіт Файненс» укладено договір факторингу, згідно якого ТзОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТзОВ «Профіт Файненс» свої права грошової вимоги за кредитним договором №1304/0508/88-010 від 22.05.2008, що укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 . Також до ТзОВ «Профіт Файненс» перейшли права за договорома, що укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржника за основним договором, зокрема права, що виникають з іпотечного договору, що укладений 22.08.2008 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 /а.с. 92-95/.

З листа Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2023 встановлено, що у Залізничному відділі державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження ВП №44668221 з примусового виконання виконавчого напису 777 від 06.05.2014 року виданого приватним нотаріусом Матвеєв В.А. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 в рахунок погашення боргу в розмірі 561779,07 грн на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». 20.11.2014 на підставі п. 9 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. Додатково зазначили, що надати копію документів про направлення стягувачу оригіналу виконавчого документу неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені за терміном зберігання /а.с. 63/.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивачка вважає, що вищезазначене обтяження порушує її права як власника на вільне володіння та розпорядження власністю.

З огляду на ту обставину, що виконавче провадження, за яким було накладено арешт на майно позивачки знищено, захист прав позивачки у спосіб оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий, в зв`язку з чим права останньої підлягають захисту шляхом звільнення майна з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця.

Щодо вимог позивачки про скасування арештів накладених Залізничним ВДВС м. Львова на квартиру АДРЕСА_1 у виконавчих провадженнях 44668118, 44667887, 44667416, 44667675, 44667814, 44667557, то такі задоволенню не підлягають, так як дані арешти стосуються прав власності інших осіб, які таких вимог до суду не заявляли та жодних доказів щодо знищення вищевказаних виконавчих проваджень матеріали справи не містять.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи, що безпідставна наявність арешту майна, яке належить на праві власності позивачці порушує її право власності, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 19, 76, 77, 81, 141, 264-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений 10.09.2014р. на підставі постанови ВП 44668221 Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, запис обтяження 6967493.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Роз`яснити відповідачам, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний см. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», , адреса: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 212, офіс 413;

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , адреса: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21.

Треті осооби: Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), , адреса: м. Львів, вул. Городоцька, 299;

ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 05.02.2024.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал рішення міститься в матеріалах справи № 462/6185/23. Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.