Справа № 471/393/24
Провадження №2/471/147/24
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2024 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

представника третьої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Братське цивільну справу № 471/393/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з проживала з відповідачем ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя мають малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На утримання дитини відповідач кошти надає, але в розмірі не достатньому для її утримання та забезпечення, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. ОСОБА_3 має можливість сплачувати аліменти, оскільки він є працездатною особою, в нього задовільний стан здоров`я. Позивач працює в ТОВ «Європлюс», продавцем. Заробітної плати на утримання сина не вистачає. Крім цього в неї є ще обов`язок по утриманню дочки від попереднього шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає також разом з позивачем. Враховуючи викладене, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивач на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу).

В судове засідання відповідач не з`явився, до суду надіслав відзив, відповідно до якого просить стягувати з нього аліменти на користь позивача в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, оскільки у нього від попереднього шлюбу є син і на підставі заочного рішення від 21 січня 2020 року з нього стягуються аліменти на утримання дитини.

Позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що після ознайомлення з відзивом поданим відповідачем, вважає за необхідне зменшити розмір позовних вимог та просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу).

Представник третьої особи, адвокат Козиревич О.С. заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав того, що позивачем не надано доказів того, що дитина перебуває на її утриманні.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись вимогами ст. 179-184 СК України, враховуючи позицію позивача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягувати з 04.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ставку судового збору в розмірі 1211 ( тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави.

Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: с. Озеринівка, Вознесенського району Миколаївської області.

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 04.06.2024 року.

СуддяІ.Б. Гукова