Справа № 143/1211/23
28.05.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - судді Бойка А.В.
з участю секретаря Шуваріної В.А.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Погребище цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства,-
В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо використання водних біоресурсів по Вінницькій області, зокрема, на території Вінницького (Погребищенського) району, в ході якої встановлено, що громадянин ОСОБА_2 здійснив грубе порушення правил любительського та спортивного рибальства, незаконний вилов водних живих біоресурсів, а саме: рибу виду кором в кількості 12 шт., сом в кількості 3 шт., плітка в кількості 1 шт., карась в кількості 29 шт., забороненими знаряддями лову одною сіткою розміром вічка 50*50мм, висотою 2м, довжиною 60м на ставку Заводський в м. Погребище, що є порушенням ст. ст. 17, 27, 52-1 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства».
На основі даних результатів перевірки держаним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області Горуком А. М., у присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , складено протокол про адміністративне правопорушення №014073 від 02.09.2021 та опис знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів, плавучих, транспортних засобів, зброї та боєприпасів, природних ресурсів або продукції, що з них вироблена, спеціальних документів, вилучених у ОСОБА_2 від 02.09.2021.
Постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 17.12.2021 у справі №143/964/21 провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Внаслідок незаконного вилову риби забороненими знаряддями лову відповідачем ОСОБА_2 державі було завдано шкоду на загальну суму 5525,00 грн.
Інспекцією було вжито заходів досудового врегулювання спору шляхом пред`явлення претензії №315/7/20 від 24.01.2022, однак відповідач у добровільному порядку шкоду не відшкодував, а тому позивач просить стягнути з відповідача завдану шкоду.
Ухвалою суду від 03.01.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 18.04.2024 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, вважаючи їх безпідставними. Пояснив, що в той день він дійсно ловив рибу, однак лише на спінінг. Сіток у нього не було.
З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на таке.
В судовому засіданні встановлено, що 02.09.2021 держаним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області Горуком А. М. було складено протокол про адміністративне правопорушення №014073 від 02.09.2021 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративно відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП у якому зазначено, що ОСОБА_2 о 23:00 год. 02.09.2021 грубо порушив правила любительського та спортивного рибальства, а саме: на ставку «Заводський» в м. Погребище Вінницького (Погребищенського) району Вінницької області за допомогою одного забороненого сіткоснастевого знаряддя лову сітки: довжина 60., висота 2м, вічко 50*50 мм, здійснив вилов водних живих біоресурсів риби. В результаті незаконного лову виловив рибу видів: короп 12 екз., сом 3екз., плітка 1 екз., карась 29 екз., що є порушенням ст..27, 52-1 Закону України «Про тваринний світ», п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства (а. с. 4).
Згідно з Описом знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів, плавучих, транспортних засобів, зброї та боєприпасів, природних ресурсів або продукції, що з них вироблена, спеціальних документів, 02.09.2021 у громадянина ОСОБА_2 було вилучено: сітка 1 шт. довжина 60., висота 2м, вічко 50*50мм, риба: короп 12 екз., сом 3екз., плітка 1 екз., карась 29 екз., човен дерев`яний зеленого кольору 1 шт. (а. с. 5).
Як вбачається з роздруківки з Єдиного державного реєстру судових рішень постанови Погребищенського районного суду Вінницької області від 17.12.2021 у справі №143/964/21, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.85-1 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а. с. 6).
Згідно з розрахунком шкоди завданої державі від 06.09.2021, загальна сума заподіяної шкоди становить 5525,00 грн. (а. с. 7).
Частиною четвертою статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Згідно із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як вбачається з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Таким чином, закон, у вказаних правовідносинах, ставить можливість покладання відповідальності за заподіяну шкоду в залежність від наявності вини заподіювача.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Зміст ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Таким чином, обов`язок по доказуванню позовних вимог і обставин, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, покладається на нього.
Однак, в порушення ч.1 ст.81 ЦПК України, позивачем не надано суду безперечних і достатніх доказів, які б доводили обґрунтування його позовних вимог до ОСОБА_2 , зокрема, не доведено, що ОСОБА_2 був здійснений незаконний вилов риби сіткоснастевим знаряддям.
Так, на підтвердження позовних вимог позивачем надано лише протокол про адміністративне правопорушення, опис вилученого майна та роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень постанови Погребищенського районного суду Вінницької області від 17.12.2021 у справі №143/964/21.
Проте суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та опис вилученого майна беззаперечними доказами вини ОСОБА_2 у незаконному вилові риби сітками бути не можуть, тим паче, що у зазначеному протоколі відповідач власноручно написав: «Вийшов на берег забрати рибу ловлену на спінінг. Був затриманий працівниками екологічної інспекції. При собі не мав ні сіток, ні заборонених знарядь лову».
Дані пояснення відповідача збігаються з показами наданими ним у судовому засіданні.
Надана ж позивачем роздруківка з Єдиного державного реєстру судових рішень постанови Погребищенського районного суду Вінницької області від 17.12.2021 у справі №143/964/21, належним доказом вини ОСОБА_2 також не може бути, оскільки з її змісту неможливо встановити відносно кого розглядалася справа про адміністративне правопорушення (прізвище, ім`я, по батькові та інші особисті дані особи у роздруківці приховано, а належним чином завіреної копії постанови суду не надано). Крім того, провадження у справі про адміністративне правопорушення №143/964/21 було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення без встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.
Інших ж доказів винуватості ОСОБА_2 у незаконному вилові риби суду не надано.
Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в заявлених позивачем межах та про відсутність існування правових підстав для їх задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,13, 258, 265, 268 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 07.06.2024.
Суддя