ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Ухвала

Іменем України

31 січня 2024 року

м. Харків

справа № 635/1887/23

провадження № 22-ц/818/254/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії Маміної О.В. Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Носової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харків цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , про визнання батьківства,

Встановила:

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , про визнання батьківства відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заявила клопотання про призначення у справі молекулярно-генетичної експертизи для підтвердження факту, що ОСОБА_3 не є батьком дитини ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заявленого клопотання, суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Згідно ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки для справи перш за все має значення, чи є батьком дитини ОСОБА_1 .

Клопотання про призначення експертизи для з`ясування цього питання сторони не заявляють.

Навіть, у разі встановлення тієї обставини, що ОСОБА_3 не є батьком дитини, зазначене не буде беззаперечним доказом того, що батьком дитини є ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_4 в суді першої інстанції клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи не заявляла, звернулась з таким клопотанням після відкриття апеляційного провадження у судовому засіданні, при цьому не зазначила поважних причини неможливості звернення з таким клопотанням до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, ст. 103, 104, 260, 261, 374 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи для підтвердження факту, що ОСОБА_3 не є батьком дитини ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова