Справа № 136/2377/23
провадження № 2/136/571/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2024 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Липовець, у загальному позовному провадженні, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Турбівської селищної ради (далі відповідач), в якому просила:

- визнати за позивачем право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Батьківщина" с. Стара Прилука, Вінницького (раніше Липовецького) р-ну, Вінницької обл., розміром 2.99 в умовах кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0205112, виданого Липовецькою районною державною адміністрацією 30.08.1997 на підставі розпорядження Липовецької РДА №199 від 23.07.1997, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №414, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 , а після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) КСП "Батьківщина" с. Стара Прилука, Вінницької обл., розміром 2.99 в умовах кадастрових гектарів. За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 02.06.2005, за яким вона заповіла позивачу все своє майно де б воно не було і з чого не складалось, все те, що за законом буде належати їй, на що матиме право за законом. Інші спадкоємці, які мають обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_2 відсутні. Після того як позивачу за рішенням суду було визначено додатковий двохмісячний строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини ОСОБА_2 , вона звернулася до приватного нотаріуса, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), що належало її бабусі, оскільки позивачем не надано оригінал правовстановлюючого документу.

Ухвалою суду від 20.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник у своїй письмовій заяві позов визнав та просив про розгляд без нього.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити.

Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 02.06.2005, посвідчений секретарем Староприлуцької сільської ради, за яким вона заповіла позивачу все своє майно де б воно не було і з чого не складалось, все те, що за законом буде належати їй, на що матиме право за законом. Відповідно до листа Управління надання адміністративних послуг №1 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 03.04.2023 за №251/25-23, слідує, що на гр. ОСОБА_2 виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай), за №414 від 30.08.1997 у розмірі 2,99 умовних кадастрових гектарів, серія ВН №0205112 відповідно до розпорядження Липовецької районної державної адміністрації №199 від 23.07.1997. На підставі вказаного сертифіката на земельну частку (пай) Державний акт на право приватної власності на землю не видавався. Вказане також підтверджується випискою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Згідно витягів з ДРАЦС вбачається, що батько позивача був сином ОСОБА_2 , а тому позивач доводиться останній внучкою. Крім того, згідно довідки Турбівської селищної ради від 12.09.2022 за №696 вбачається, що до складу сім`ї померлої ОСОБА_2 входили: син ОСОБА_3 , 1948 р.н. (помер) та син ОСОБА_4 - 1958 р.н. (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Також, з довідки Турбівської селищної ради від 12.09.2022 №698 слідує, що дійсно померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 за вказаною адресою окрім неї ніхто не проживав та не був зареєстрований. Згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 14.06.2023 у справі 136/716/23 позивачу визначено додатковий двохмісячний строк для подання заяви в органи нотаріату про прийняття спадщини по спадкуванню за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Після того як позивачу за рішенням суду було визначено додатковий двохмісячний строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини ОСОБА_2 , вона 13.12.2023 звернулася до приватного нотаріуса, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), що належало її бабусі, оскільки позивачем не надано оригінал правовстановлюючого документу. З матеріалів спадкової справи ОСОБА_2 вбачається, що крім позивача ніхто інший із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а за ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

В силу вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Суд встановив, що після смерті ОСОБА_2 23.06.2005 її спадщину, в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1270 ЦК України з урахуванням визначення рішенням суду додаткового строку за ч. 3 ст. 1272 ЦК України прийняла внучка - позивач, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини бабусі, яка 02.06.2005 заповіла їй все своє майно де б воно не було і з чого не складалось, все те, що за законом буде належати їй, на що матиме право за законом і на яке в силу ст. 1223 ЦК України позивач має на право, а крім позивача ніхто інший із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Суд встановив, що нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай), оскільки позивачем не надано оригінал правовстановлюючого документу.

Суд встановив, що відповідно до листа Управління надання адміністративних послуг №1 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 03.04.2023 за №251/25-23, слідує, що на гр. ОСОБА_2 виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай), за №414 від 30.08.1997 у розмірі 2,99 умовних кадастрових гектарів, серія ВН №0205112 відповідно до розпорядження Липовецької районної державної адміністрації №199 від 23.07.1997. На підставі вказаного сертифіката на земельну частку (пай) Державний акт на право приватної власності на землю не видавався.

Разом з тим, відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позивач обґрунтовано звернулася до суду з позовом в частині визнання права власності на спадкове майно. Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний.

Разом з тим, відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду, а суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога: визнати за позивачем, право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Батьківщина" с. Стара Прилука, Вінницької обл., розміром 2.99 в умовах кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0205112, виданого Липовецькою РДА 30.08.1997 на підставі розпорядження Липовецької РДА №199 від 23.07.1997, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №414, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 42, смт Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04326230) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Батьківщина" с. Стара Прилука, Вінницького (раніше Липовцького) р-ну, Вінницької обл., розміром 2.99 в умовах кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0205112, виданого Липовецькою районною державною адміністрацією 30.08.1997 на підставі розпорядження Липовецької районної державної адміністрації №199 від 23.07.1997, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №414, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО