Справа № 145/881/20
Провадження № 22-ц/801/1093/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Копилова Л. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 рокуСправа № 145/881/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №145/881/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Ніка» про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 березня 2024 року про закриття провадження, яка постановлена суддею Копиловою Л.В. в Тиврівському районномусуді Вінницької області, повний текст складено 27 березня 2024 року,

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ТОВ «Еко Ніка» про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 червня 2020 року відкрито провадження в справі.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 березня 2024 року, в задоволенні клопотань ОСОБА_1 та ТОВ «Еко Ніка» про передачу справи за підсудністю відмовлено. Провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною в зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права. Просила скасувати Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 березня 2024 року та передати матеріали справи до Господарського суду Вінницької області, на розгляді якого перебуває справа №902/77/22 про банкрутство ТОВ «Еко Ніка».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги,дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18 квітня 2022 року у справі №902/77/22 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Ніка» відкрито провадження у справі про банкрутство.

Відтак на даний час стосовно відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Ніка» господарським судом розглядається справа про банкрутство.

Суд першої інстанції у даній справі прийшов до вірного висновку про те, що розгляд вимог позивача має здійснюватися господарським судом у межах розпочатої стосовно відповідача справи про банкрутство, що сторонами справи при апеляційному розгляді під сумнів не ставиться.

ВП ВС у постанові від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц вказала, що 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, згідно статті 7 якого спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (частина друга).

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

За обставин цієї справи, суд, встановивши, що має місце спір згідно ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо якого відкрито справу про банкрутство, мав надіслати матеріали справи до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (ч.3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства), а не закривати провадження у справі на підставі приписів ч.1 ст.255 ЦПК України, адже у даному випадку має місце окреме спеціальне правове регулювання процесуальних дій суду у разі наявності в нього на розгляді справ, стороною в яких є особа, щодо якої розпочато процедуру банкрутства.

Як вказано в постанові ВП ВС від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц, прийнятій за обставин, аналогічних даній справі, висновки про те, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції є вірними. Однак не можна погодитися з висновками суду про закриття провадження у справі, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених статтею 45 Кодексу з питань банкрутства, які є нетривалими.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов помилкового висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, при цьому не врахував вищевикладені правові висновки ВП ВС та за встановлених обставин мав передати справу до Господарського суду Вінницької області, на розгляді якого перебуває справа №902/77/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Ніка».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу необхідно скасувати у зв`язку з порушенням норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 березня 2024 року про закриття провадження скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 травня 2024 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Стадник І.М.