УХВАЛА

07 червня 2024 року

м. Київ

справа № 308/17010/23

провадження № 61-6541ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2024 року від ОСОБА_1 в системі «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, у якій заявник зокрема просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису.

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду ухвалою від 20 травня 2024 року залишив касаційну скаргу без руху та надав строк для усунення недоліків.

Заявнику було запропоновано: надати докази, що підтверджують порушення Закарпатським апеляційним судом порядку вручення повного тексту постанови від 08 лютого 2024 року та/або докази отримання оскаржуваного судового рішення вперше у дату, зазначену заявником; доплатити судовий збір у розмірі 253,28 грн; надіслати на адресу суду касаційної інстанції нову редакцію касаційної скарги, в якій уточнити підстави касаційного оскарження та чітко зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга, з обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав) разом з доказами надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 в системі «Електронний суд» надіслав клопотання на усунення недоліків касаційної скарги, до якого заявником додано зокрема квитанцію про доплату судового збору у розмірі 253,28 грн.

Вивчивши касаційну скаргу ОСОБА_1 та матеріали, надані заявником на усунення недоліків, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.

Визначаючи підстави касаційного оскарження судових рішень у цій справі, заявник посилалася на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, проте у касаційній скарзі не наведено, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судових рішень. Посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права, без зазначення наявності підстав, визначених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Також, заявник посилалася на не дослідження (неналежне) дослідження судами попередніх інстанцій доказів у справі.

Проте, за правилом пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Тобто, обов`язковою умовою застосування положень пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України є визначення та наведення заявником підстав касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, проте у поданій заявником касаційній скарзі такі підстави не наведено.

Узагальнюючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що подана заявником касаційна скарга не містить належного викладу підстав, передбачених процесуальним законом для оскарження судових рішень попередніх інстанцій в касаційному порядку.

Посилання на неправильну оцінку досліджених судами доказів зводяться до їх переоцінки, що перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 400 ЦПК України.

Верховний Суд зауважує, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд постановлених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що вичерпним чином визначені законом. При цьому, Верховний Суд є судом права, тобто такою судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону щодо наведення визначених процесуальним законом підстав касаційного оскарження судових рішень, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Крім того, до суду касаційної інстанції не надано доказів надсилання копії касаційної скарги з копіями доданих до неї матеріалів ОСОБА_2 з урахуванням положень статті 43 ЦПК України. Доказ надіслання копії скарги на електронну пошту ОСОБА_2 не є належним, оскільки відповідно до статті 43 ЦПК України така копія мала бути направлена з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля) шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд доходить висновку, що ОСОБА_1 у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги у повному обсязі не усунуто.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК Україниу разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Оскільки заявником не усунуто недоліки касаційної скарги, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Одночасно суд має роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Разом з тим, Верховний Суд роз`яснює заявнику, що порядок повернення судового збору встановлений статтею 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_1 визнати неподаною та повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко