Провадження №: 2/336/1580/2024
УХВАЛА

про витребування доказів

06 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участю секретаря судового засідання Іванченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Кожухівський Я.І., який діє на підставі Довіреності від 07.12.2023 (строк дії до 31.12.2024) звернулася до суду з вказаною позовною, в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №Z75.00406.004535319 від 15.11.2018 у сумі 50 569,05 гривень, яка виникла станом на 31.01.2024.

Позов обґрунтовує тим, що за вказаним договором позивачем набуто право вимоги до боржниці ОСОБА_1 , відповідно до укладеного з попередніми кредитором АТ «Ідея Банк» Договором факторингу. Однак, відповідачка в порушення умов даного договору від 15.11.2018 свої боргові зобов`язання не виконала, не здійснила належних платежів для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки АТ «Ідея Банк», ні на рахунки позивача. У зв`язку з цим, у позивача, як нового кредитора, виникло право на стягнення вказаних вище сум заборгованості в судовому порядку, а також витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 06.03.2024 відкрите провадження у справі розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

11.03.2024 відповідачкою отриманий позов з додатками, що підтверджується відміткою в рекомендованому повідомленні, долученому до матеріалів справи.

19.03.2024 представником відповідачки адвокатом Божко Д.О., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 19.03.2024 серії АР №1168439, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №002832 від 20.07.2021, через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову, з причин того, що позивачем не надано доказів: видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у сумі, зазначеній в позові; належності відповідачці кредитної картки, на яку було перераховано грошові кошти; направлення на адресу відповідачки повідомлення про відступлення права вимоги по спірному кредитному договору та вимоги про дострокове повернення кредитних коштів; поважності пропуску строку позовної давності для звернення з вказаним позовом до суду. Крім того, позивачем не надано виписку по особовому рахунку, або будь-якого іншого первинного документу, з якого б можна було встановити факт отримання коштів та суму боргу, якщо такий наявний, а також оригіналу документів за кредитним договором.

19.03.2024 адвокатом Божко Д.О. через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності. Заява обґрунтована тим, що кредитний договір було укладено 15.11.2018 строком на 12 місяців і відповідачкою лише одного разу (14.12.2018) було сплачено платіж у сумі 2 075,22 грн., а тому перебіг позовної давності почався з 15.01.2019. Банк мав право для пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості, однак цим правом вчасно не скористався. Товариство звернулося з вказаним позовом до суду лише 28.02.2024, вже після спливу трирічного строку, передбаченого ст. 257 ЦК України і не навів обставин і доказів з приводу переривання строків давності.

25.03.2024 представником позивача ОСОБА_2 , яка діє на підставі Довіреності №557 від 07.12.2023 (строк дії до 31.12.2024) через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якому просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, залишивши поданий відзив на позов без розгляду та задоволення, та проводити розгляд справи без їх участі. У відповіді на відзив окремо зазначила, що відповідно до положень ч.1 ст.261 ЦК України, строк звернення з позовом до суду не пропущено.

27.03.2024 адвокатом Божко Д.О. через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано заперечення, в яких просила не приймати до уваги відповідь на відзив та не враховувати її при ухваленні рішення; застосувати строк позовної давності; відмовити у задоволенні пазової заяви та стягнути з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 11 000,00грн.. Заперечення, окрім аналогічних обставин, зазначених у відзиві на позов, обґрунтовані тим, що запровадження на території України карантину, з метою запобігання поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 не є поважним доказом пропуску звернення з позовом до суду у строки, передбачені ст.257 ЦК України, якщо відсутні докази того, що такі обмеження дійсно перешкоджали своєчасному зверненню до суду і це підтверджено належними доказами.

01.04.2024 адвокатом Божко Д.О. через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи без участі відповідачки та її представника, застосувати до позовних вимог строк позовної давності, відмовити в задоволенні позову та стягнути з Товариства на користь відповідачки витрати на правничу допомогу.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Об`єктивний, повний та всебічний розгляд цивільної справи в значній мірі залежить від ефективного та всебічного дослідження судом доказів, які надаються сторонами конфлікту та аргументують їхню позицію по справі і тим самим надають судді можливість вивчити обставини, які спричинили конфлікт.

Процес доказування та докази, які надаються в обґрунтування позиції сторін, використовуються сторонами для того, щоб довести свою правоту в конфліктних правовідносинах і захистити чи відновити свої права. І саме, від якості та повноти, поданих доказів, залежить майбутня позиція суду у вирішенні цього конфлікту між сторонами і прийняття мотивованого рішення.

Доказування в цивільному процесі тісно пов`язане з реалізацією принципу цивільного судочинства «змагальності сторін». Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», п. 63).

Разом з тим, принцип змагальності сторін у цивільному процесі нерозривно пов`язаний і з принципом рівності сторін.

Для справедливого судового розгляду в контексті належного доказування непересічне значення має, з погляду Європейського суду з прав людини, наявність у судовому рішенні достатніх підстав та аргументів, на основі яких воно було ухвалене. Підтвердження цього відображено у цілій низці судових прецедентів Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні в справі «Руіс Торіа проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський суд наголосив, що «у відповідності зі встановленим прецедентним правом, яке відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином вказані підстави, за якими вони були ухвалені. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини зобов`язує судові інстанції вказувати мотивацію ухвалених ними рішень» [1, с. 13-14].

У відповідності до ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

При цьому слід зазначити, що надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм і вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, зважаючи на обставини конкретної справи, і необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів у цивільному судочинстві може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Звертаючись з вказаним позовом до суду, представником позивача не було надано суду детального розрахунку заборгованості, яка виникла у ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за кредитним договором №Z75.00406.004535319 від 15.11.2018 у сумі 50 569,05 гривень станом на 31.01.2024, з якого можна було б встановити дати нарахування/погашення коштів, передбачених умовами договору.

Крім того, відповідно до пунктів 61, 62, 65 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року, форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

Аналогічного змісту норма закріплена у пункті 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою).

Банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів.

Такий висновок висловлений Верховним Судом у постановахвід 31 жовтня 2018 року в справі № 755/2284/16-ц, у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

Водночас, у постановах від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-цта від та від 17.12.2020 року у справі № 278/2177/15, виписки із банківських рахунків є належними і допустимими доказами надання кредитних коштів позичальнику.

Проте, звертаючись з вказаним позовом до суду, представником позивача не було надано відповідних виписок з банківських рахунків відповідачки, з яких можливо було б встановити рух коштів, отриманих/сплачених нею відповідно до умов кредитного договору №Z75.00406.004535319 від 15.11.2018.

Суд звертає увагу на те, що долучений до позову Кредитний договір надано представником позивача не у повному обсязі, оскільки наявні лише перша та друга сторінки вказаного документу. З огляду на вказане, позивач повинен надати вказаний документу повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-III, інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини; фінансово-економічний стан клієнтів; інформація про організацію та здійснення охорони банку та осіб, які перебувають у приміщеннях банку; інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи-клієнта, її керівників, напрями діяльності; відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; коди, що використовуються банками для захисту інформації; інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана підчас оцінки її кредитоспроможності; інформація про організацію та здійснення інкасації коштів та/або перевезення валютних цінностей; інформація про банки чи клієнтів банків, що збирається від банків під час здійснення банківського нагляду, валютного нагляду, нагляду (оверсайту) платіжних систем та систем розрахунків, а також нагляду у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; інформація про банки чи клієнтів банків, отримана Національним банком України відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави; рішення Національного банку України про застосування заходів впливу, крім рішень про накладення штрафів, про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України 04 жовтня 2021 року №98, за рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Банк на запит державних органів, визначених статтею 62 Закону про банки, розкриває інформацію, що становить банківську таємницю, в обсягах, визначених Законом про банки для відповідного державного органу.

Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду (п.2 ч.1 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Оскільки сторони у справі позбавлені законом можливості самостійно отримати в банківських установах відомості по рахункам один одного, які становлять банківську таємницю, суд вважає за необхідне витребувати в АТ «Ідея Банк» необхідну для розгляду справи інформацію.

З урахуванням зазначеного, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, суд прийшов до висновку про необхідність витребування у АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» додаткових документів, а саме:

- належним чином завірену копію кредитного договору №Z75.00406.004535319 від 15.11.2018, укладеного з ОСОБА_1 ;

- інформації щодо підтвердження факту перерахування на картковий рахунок відповідачки ОСОБА_1 грошових коштів, відповідно до договору №Z75.00406.004535319 від 15.11.2018;

- детального розрахунку заборгованості по вказаному договору, з зазначенням дат нарахування сум, що підлягають до сплати, а також дат погашення заборгованості за вказаним договором;

- виписки по особовому рахунку, відкритому в АТ «Ідея Банк» на ім`я ОСОБА_1 , з яких можливо було б встановити рух коштів, отриманих/сплачених нею відповідно до умов кредитного договору №Z75.00406.004535319 від 15.11.2018

Керуючись ст.ст.4, 43, 49, 84, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відкласти на 09.30 годин 03 липня 2024 року.

Витребувати у АТ «Ідея Банк» (, місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, буд.11)

та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30):

- належним чином завірену копію кредитного договору №Z75.00406.004535319 від 15.11.2018, укладеного з ОСОБА_1 ;

- інформації щодо підтвердження факту перерахування на картковий рахунок відповідачки ОСОБА_1 грошових коштів, відповідно до договору №Z75.00406.004535319 від 15.11.2018;

- детального розрахунку заборгованості по вказаному договору, з зазначенням дат нарахування сум, що підлягають до сплати, а також дат погашення заборгованості за вказаним договором;

- виписки по особовому рахунку, відкритому в АТ «Ідея Банк» на ім`я ОСОБА_1 , з яких можливо було б встановити рух коштів, отриманих/сплачених нею відповідно до умов кредитного договору №Z75.00406.004535319 від 15.11.2018.

Витребувані докази надати безпосередньо до суду в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Попередити осіб, на яких цією ухвалою покладено обов`язок подати докази, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Особи, які не мають можливості подати витребувані докази взагалі або у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається http://court.gov.ua.

Суддя: Н.С. Звєздова