КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2560/23
Провадження № 2/488/342/24 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

05.03.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної Я.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 , через свого представника - адвоката Демченко Н.В., звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Корабельного районного суду від 31.03.2008 року по справі № 2-988, та стягувати з нього, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/8 частки заробітку (доходів) боржника, але не менш ніж 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31.03.2008 року з нього на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання їх дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.03.2008 року і до повноліття дитини, але не менш 30-ти відсотків прожиткового мінімуму відповідного віку дитини.

Від виконання своїх обов`язків щодо утримання дочки від першого шлюбу позивач не ухиляється, проте 30.08.2008 року він зареєстрував інший шлюб із ОСОБА_5 , та від цього шлюбу у нього народилася дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

12.06.2023 року Ленінським районним судом міста Миколаєва було ухвалено рішення, яким стягнуто з нього на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, станом на день подачі даного позову, на його утриманні знаходяться дві неповнолітні дитини, а його майновий стан значно погіршився, що стало підставою для звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

26.07.2023 року ухвалою судді відкрите провадження по справі і розгляд справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що вона має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відповідачу ОСОБА_3 було направлено ухвалу про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту винесення судового рішення суттєво погіршився його матеріальний стан, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Також, окрім не надання позивачем доказів погіршення матеріального стану, не надано доказів погіршення стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Та обставина, що народження дитини у платника аліментів від іншого шлюбу, сама по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача.

На підставі викладеного, просила суд відмовити у задоволені позову. Судове засідання провести за її відсутністю.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав пояснення на відзив, його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу з ОСОБА_5 він має дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яку він також платить аліменти, а тому на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу та стягнення з нього аліментів на другу дитину, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 206, 263, 264, 265, 268 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 адреса: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 06.07.1998, РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 адреса: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 18.08.2000, РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Л.І. Селіщева