31.01.2024 Єдиний унікальний номер 205/7113/23
Провадження № 2/205/1451/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Бородавки А.В.

розглянувши у відкриому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ліфлянчик Станіслава Ігоровича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ліфлянчик С.І. надійшла позовна заява до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 16.10.2023 року.

Справа неодноразово відкладалась.

20.12.2023 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська постановлена ухвала якою визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 для дачі пояснень, оскільки матеріали справи не містять заяви сторони позивача про розгляд справи без участі самого позивача або його представника ОСОБА_3 .

В судові засідання призначені на 17.01.2024 року та 31.01.2024 року сторони не з`явилися з невідмих суду причин. Позивачу направлялися ухвала суду від 20.12.2023 року та повістки листами з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Листи направлялися на адресу, що вказана позивачем в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Зі змісту ЦПК України вбачається, що суд вправі визнати явку сторони обов`язковою в судове засідання, якщо визнає потрібним, щоб сторона яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Окрім цього, позивач не скористався правом подати заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у разі, якщо неможливим або обтяжливим для нього є явка в судове засідання безпосередньо до суду.

Підстави для відкладення судового засідання, згідно з ст. 223 ЦПК України також відсутні, оскільки неявка позивача в судові засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності, який означає надання учаснику справи можливості вільно розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (особисто турбуватись про здійснення своїх прав).

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначив Верховний Суд (ВС/КЦС № 310/12817/13 від 22.05.2019), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від наявності поважних чи неповажних причин.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Така ж правова позиція викладена і Постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, у даному випадку існують усі підстави, передбачені ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, для залишення позову без розгляду, а саме: сторона позивача належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи; неявка позивача у судове засідання є повторною (суцільно); позивач не повідомив про причини неявки; від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, однак судом було визнано явку позивача ОСОБА_1 - у судове засідання обов`язковою.

Крім того, про час та місце розгляду справи суд намагався повідомити представника позивача ОСОБА_3 шляхом здійснення виклику по телефону, про що складені відповідні телефонограми, проте по телефону ОСОБА_3 зазначив, що він не представляє інтереси на сьогодні позивача, домовленість між ОСОБА_1 та ним була узгоджена тільки на складання позову.

З огляду на те, що позивач повторно не з`явився на виклик суду, при цьому, неявка представника позивача перешкоджає розгляду справи, оскільки за відсутності аргументованих пояснень позивача суд позбавлений можливості прийняти законне та справедливе рішення, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що повторна неявка належним чином повідомленого позивача в судові засідання свідчить про небажання підтримувати позовні вимоги, що є підставою для залишення позову без розгляду.

При цьому, суд зазначає, що залишення позову без розгляду не порушує та не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 123, 128, 223, 257, 258, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ліфлянчик Станіслава Ігоровича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.О. Бізяєва