Справа № 565/407/24
Провадження № 2/565/195/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Незнамової І.М.,

з участю: секретаря судового засідання Нафєєвої Н.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить:

- розірвати шлюб, який зареєстрований 24 червня 2016 року Кузнецовським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №101;

- стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона з 24 червня 2016 року перебуває у шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 , однак на даний час між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, вони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, тому просить шлюб розірвати. Також зазначила, що відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,не надає, хоча має таку можливість, тому просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, при цьому, категорично наполягала на розірванні шлюбу, заперечувала проти примирення, вказуючи, що збереження шлюбу не є можливим.

У судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Шумра І.В., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, при цьому, вказує, що позов підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково, заперечував проти розірвання шлюбу, вказуючи, що, на його думку, сім`ю можливо зберегти, при цьому, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , дослідивши позовну заяву та докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитинипідлягають задоволенню в повному обсязі.

Підставами для такого висновку суду є наступне.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24 червня 2016 року.

Від спільного проживання у шлюбі, сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04.10.2016 року.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 наполягає на розлученні, вказує на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, при цьому, зазначає, що вони з відповідачем не підтримують сімейно - шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, окрім того, зауважує, що втратила до відповідача почуття кохання та поваги, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки ОСОБА_1 , тому вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1,2 ст.182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне, в даному випадку, визначити аліменти, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову - 04 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 110-112, 180-184 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 24 червня 2016 року Кузнецовським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №101, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти стягувати з 04 березня 2024 року, з дня звернення до суду з позовом.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за вимогу про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за вимогу про розірвання шлюбу.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складений 15 травня 2024 року.

Головуючий суддя І.М.Незнамова