Провадження № 2/643/605/24
УХВАЛА

05.03.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Волошко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 28 280, 88

грн.,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває справа № 643/11008/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 28 280, 88 грн.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем до позовної заяви додано клопотання про витребування додаткових доказів у справі.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання позивача про витребування додаткових доказів у справі, суд вирішив задовольнити його, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 5 ст. 263 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 2 ЦПК України визначено, що однією з основних засад цивільного судочинства є змагальність сторін.

Положення ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Частинами 1, 2 ст. 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Водночас, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази (ч. ч. 1-3 ст. 84 ЦПК України).

Слід звернути увагу на те, що приписи статті 84 ЦПК України не обмежують суд в праві витребувати необхідні для розгляду справи докази колом учасників даного судового процесу, тобто суд наділений правом витребувати такі докази також від інших підприємств, установ та організацій, державних та інших органів чи посадових осіб, незалежно від їх участі у справі.

Необхідно враховувати, що за змістом системного аналізу приписів статей 89, 263, 376 ЦПК України, з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на суд покладено обов`язок всебічно та повно з`ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни судового рішення.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

Слід зазначити, що вказані висновки в тому числі відповідають рекомендаціям Ради Європи, членом якої є Україна.

Так, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Крім того, відповідно до пункту 62 Додатку до Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - судді повинні розглядати кожну справу з належною ретельністю та впродовж розумного строку.

За таких обставин, заявлене позивачем клопотання про витребування додаткових доказів підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 84, 240, 260, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відкласти розгляд справи на 15.04.2024 року о 11:40 год. Судове засідання відбудеться у приміщенні Московського районного суду м. Харкова (м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38Є, каб. 48).

2. Явку сторін у судове засідання визнати обов`язковою.

3. Клопотання позивача про витребування додаткових доказів задовольнити.

4. В порядку ст. 84 ЦПК України витребувати у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Решетняк Інни Сергіївни копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , серія та номер 1448, від 12.03.2021, на підставі якого зареєстровано право власності на означену квартиру за ОСОБА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57048402 від 12.03.2021).

5. Попередити приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Решетняк Інну Сергіївну, що відповідно до ч. 7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

7. Сторони можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://ms.hr.court.gov.ua/sud2027/.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.03.2024 року.

Суддя Н.В. Новіченко