Справа № 718/1562/24
Провадження 2/718/333/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої - судді Масюк Л.О., при секретарі - Харабари А.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (с.Нові Драчинці Чернівецький район, Чернівецька область) до Мамаївської сільської ради Драчинецький старостинський округ (с.Драчинці Чернівецький район, Чернівецька область) про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мамаївської сільської ради Драчинецький старостинський округ про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (пай) площею 0,89 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім.Шевченка с.Драчинці Кіцманського району Чернівецької області, згідно сертифікату серія ЧВ №0079025 від 17.04.1997 року.

Зазначає, що 09.06.2022 року при житті ОСОБА_3 склала заповіт, яким зробила розпорядження: сертифікат серія ЧВ №0079025, який належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2021 року серії НРО 710109 заповіла йому, ОСОБА_1 .

Посилається на те, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є він, інших спадкоємців передбачених законом немає, однак оформити спадкові права на спадкове майно через нотаріальну контору він не може в даний час, оскільки перешкодою є відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, визнати за ним право на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача Мамаївської сільської ради в підготовче судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 09.11.2022 року (а.с.4).

Згідно заповіту, посвідченого старостою Драчинецького старостинського округу від 19.06.2022 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧВ №0079025, який належить мені на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2021 року серії НРО 710109, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧВ №0079025 від 17.04.1997 року власником земельної частки (пай) площею 0,89 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім.Шевченка с.Драчинці Кіцманського району Чернівецької області є ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно інформації ГУ Держгеокадастру в Чернівецькій області від 25.04.2024 року вартість земельної частки (пай) площею 0,89 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім..Шевченка с.Драчинці Кіцманського району Чернівецької області з урахуванням коефіцієнтів індексації становить 22473 грн. (а.с.8).

Довідкою №203 від 25.04.2024 року стверджується, що спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3 є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його .

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. При цьому заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини, має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому (стаття 1236 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкодавцем ОСОБА_3 на випадок смерті складено заповіт, за яким спадкоємцем є позивач, ОСОБА_1 , який в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, враховуючи при цьому те, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 й відповідно сторонами докази на підтвердження їх існування суду не надано, суд вважає, що за останнім слід визнати право власності на спадкове майно.

Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

За таких обставин, позивач спадщину прийняв, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність у нього оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, після смерті ОСОБА_3 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи до уваги відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1233, 1235-1236, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 16, 49, 82, 200, 206, 211, 247, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 право на земельну частку (пай) площею 0,89 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності колгоспу ім.Шевченка с.Драчинці Кіцманського району Чернівецької області, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧВ №0079025 від 17.04.1997 року належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кіцманського

районного суду: Масюк Л.О.