Справа № 194/347/24
Номер провадження № 2/194/313/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.В.

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою представника позивача адвоката Іщенко Дениса Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Іщенко Д.М. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21 липня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було украдено усний договір позики. Відповідно до якого відповідач попросила в борг та отримала 250075,04 грн. Сторонами було обумовлено строки повернення зазначеної грошової суму у строк до кінця липня 2023 року, тобто один рік. На основі договору позивач 21 липня 2022 року перерахував відповідачу двома траншами на банківський рахунок відповідача відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» 100030,01 грн. та 50025,01 грн., та 22 липня 2022 року ще 100020,02 грн. Зазначене підтверджується дублікатами чеків АТ КБ «ПриватБанк» за № Р24А72426105D514713, Р24А73330795D735707 та Р24А77045596D409321, які додаються до позовної заяви. З кінця липня 2023 року по дату звернення до суду з даним позовом, позивач неодноразово звертався до відповідача з усними вимогами про повернення отриманих в борг грошових коштів на що остання постійно знаходила відмовки та просила відтермінувати повернення коштів. А з грудня 2023 року взагалі перестала відповідати на повідомлення та телефонні дзвінки позивача. 18 січня 2024 року, стороною позивача на месенджер «Вайбер» відповідачу було направлено вимогу про повернення грошових, на яку остання не відреагувала. Зазначає, що відповідач з лютого 2022 року виїхала до Республіки Польщі, де станом на даний час і проживає, своєї адреси позивачу не повідомила, оскільки знаходиться там як біженка та постійно змінює місце проживання. Позивач особисто знає відповідача з дитинства, довіряв їй, тому, коли вона зателефонувала йому та попросила зайняти їй кошти, він перерахував їй кошти в сумі, яку вона просила, а саме 250075,04 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 250075,04 грн., витрати на правничу правову допомогу у розмірі 30000,00 грн. та судовий збір.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник позивача в судовому засідання просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 250075,04 грн. та судовий збір. Зазначив, що 75,04 грн. є комісією банку. Питання щодо стягнення витрат на правничу правову допомогу у розмірі 30000,00 грн. просить не розглядати в данному судовому засіданні, оскільки буде звертатися з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу правову допомогу. Зазначив, що відповідач в день отримання нею коштів від позивача написала розписку та відразу направила її позивачу. Кошти відповідач не повернула, тому позивач був змушений звернутися до суду.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до дублікатів чеків № Р24А72426105D514713, Р24А73330795D735707 та Р24А77045596D409321 ОСОБА_2 переказав на картковий рахунок ОСОБА_3 власні грошові кошти у розмірі 50025,01 грн. 21 липня 2022 року, 10030,01 грн. 21 липня 2022 року, 100025,02 грн. 22 липня 2022 року.

Відповідно до розписки ОСОБА_3 від 25 липня 2022 року, остання отримала в борг грошові кошти від ОСОБА_2 в сумі 250000,00 грн., кошти зобов`язалася повернути в продовж наступного календарного року.

18 січня 2024 року представник позивача адвокат Іщенко Ю.В. звернувся до ОСОБА_3 з письмовою вимогою про повернення грошових коштів, взятих нею в борг у ОСОБА_2 у розмірі 250000,00 грн.

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України, передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Cтаттею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом (ст.614 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст.1166 ЦК України).

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, адже після його укладення всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або відповідної кількості речей того ж роду й такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідач в розписці від 25 липня 2022 року засвідчила, що отримала в борг від позивача грошову суму у розмірі 250000,00 грн.

Крім того, 18 січня 2024 року представник позивача адвокат Іщенко Ю.В. звернувся до ОСОБА_3 з письмовою вимогою про повернення грошових коштів, взятих нею в борг у ОСОБА_2 у розмірі 250000,00 грн.

Також, представник позивача в судовому засіданні зазначив, що грошові кошти в розмірі 75,04 грн. є комісією банку.

Суд звертає увагу, що грошові кошти в розмірі 75,04 грн. не є грошовими коштами, які відповідач отримала за договором позики.

Таким чином, на підставі викладеного, та враховуючи, що суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, а відповідач в розписці від 25 липня 2022 року засвідчила, що отримала в борг від позивача грошову суму у розмірі 250000,00 грн., позовну заяву слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 25 липня 2022 року в розмірі 250000,00 грн.

Отже відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2500,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Оскільки представник позивача в судовому засіданні просив питання щодо стягнення витрат на професійнуправову допомогу у розмірі 30000,00 грн. не розглядати в данному судовому засіданні, оскільки буде звертатися з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу правову допомогу,суд під час ухвалення рішення суду питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу судом не розглядається.

Керуючись ст. ст. 530, 524, 526, 533, 610, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 142, 258, 265, 280, 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги представника позивача адвоката Іщенко Дениса Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики від 25 липня 2022 року в розмірі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у сумі 2500,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2024 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін