Справа № 161/9999/22 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/135/24 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по оплаті за надані комунальні послуги, за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» (далі ДКП «Луцьктепло») звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року № 577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачами послуг з теплопостачання, що надаються ДКП «Луцьктепло» у вказану квартиру. Проте відповідачі належним чином не виконували своїх зобов?язань по оплаті за надані комунальні послуги, у зв?язку з чим станом на 01 червня 2022 року за їхнім особовим рахунком утворилась заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання за період з лютого 2012 року по травень 2022 року в розмірі 43 568,20 грн. На підставі статті 625 ЦК України відповідачам за несвоєчасне внесення плати за отримані послуги на всю суму заборгованості нараховані інфляційні втрати та три відсотки річних, що враховані у зазначену суму.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачів у свою користь заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання у розмірі 43 568,20 грн та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2022 року у цій справі позов ДКП «Луцьктепло» задоволено.

Ухвалено cтягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , в користь ДКП «Луцьктепло» 43 568,20 грн заборгованості по оплаті за надані послуги з теплопостачання на рахунок із спеціальним режимом використання IBAN НОМЕР_1 , категорія «Населення», МФО 322313, АТ «Укрексімбанк», .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2023 року у цій справі заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду задоволено.

Постановлено поновити ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2022 року і призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання за період з жовтня 2017 року по липень 2021 року у розмірі 26 601,39 грн, а також просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заборгованість за надані послуги по теплопостачанню за період з серпня 2021 року по травень 2022 року у розмірі 7 479,86 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року у цій справі позовні вимоги ДКП «Луцьктепло» задоволено.

Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за надані послуги по теплопостачанню за період з жовтня 2017 року по липень 2021 року у розмірі 26 601,39 грн.

Стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за надані послуги по теплопостачанню за період з серпня 2021 року по травень 2022 року у розмірі 7 479,86 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в користь ДКП «Луцьктепло» судовий збір у розмірі по 413,50 грн з кожного.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ДКП «Луцьктепло» відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ДКП «Луцьктепло» просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов ДКП «Луцьктепло» про стягнення заборгованості по оплаті за надані комунальні послуги, суд першої інстанції врахував, що відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання перед позивачем по оплаті за надані послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим виникла заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з жовтня 2017 року по липень 2021 року у розмірі 26 601,39 грн та заборгованість за надані послуги по теплопостачанню за період з серпня 2021 року по травень 2022 року у розмірі 7 479,86 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а укладання договору про надання послуг є обов`язком обох сторін.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (частина 1 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (стаття 68 ЖК України).

Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

За матеріалами справи встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області від 02 серпня 2022 року (а. с. 11-16).

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року № 577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у місті Луцьку.

При цьому судом установлено, що позивач у вказану квартиру надає послуги з теплопостачання, що підтверджується розрахунками заборгованості, з яких вбачається, що за період з жовтня 2017 року по травень 2022 року у відповідачів виникла заборгованість перед ДКП «Луцьктепло» по оплаті послуг з теплопостачання у розмірі 34 081,25 грн (а. с. 116-118).

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Проте, як було встановлено судом, відповідачі своїх зобов`язань по оплаті за надані комунальні послуги з теплопостачання належним чином не виконували, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання, яка згідно з наданими ДКП «Луцьктепло» розрахунками складає 34 081,25 грн за період з жовтня 2017 року по травень 2022 року.

Натомість відповідачі будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача щодо визначення розміру заборгованості по оплаті за надані позивачем комунальні послуги, суду не надали, хоча відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач всупереч норм чинного законодавства змінив підстави позову після скасування заочного рішення суду і призначення справи до розгляду, що на думку відповідачки не допускається.

Так позивач подав суду заяву про уточнення позовних вимог. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.

Також на увагу колегії суддів не заслуговують доводи апеляційної скарги про те, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, від 09 грудня 2020 року № 1236 визначено, що карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), діяв на території України у період з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року.

Крім того згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, з 24 лютого 2022 року на території України введений та продовжує свою дію воєнний стан.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не пропущений строк позовної давності при зверненні до суду із позовною заявою 28 липня 2022 року, оскільки станом на день введення на території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (12 березня 2020 року) не закінчився трирічний строк позовної давності, який розпочався з 01 листопада 2017 року, а в подальшому він вважається продовженим на підставі пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Також судом першої інстанції правомірно відхилено доводи відповідачки про те, що позивач у своїх розрахунках не врахував надані нею квитанції про часткову сплату заборгованості, а також 50 % пільгу по оплаті житлово-комунальних послуг, оскільки з наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що всі оплати, здійснені за особовим рахунком квартири, були враховані.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачі як споживачі послуг належним чином не виконують своїх обов?язків по оплаті за надані послуги з теплопостачанню, у зв`язку з чим виникла заборгованість по оплаті за надані комунальні послуги, яку слід солідарно стягнути з відповідачів в користь позивача ДКП «Луцьктепло».

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 1, 6 статті 81 ЦПК України).

Всупереч зазначених вимог закону відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачів в користь позивача заборгованості за надані послуги з теплопостачання, а також не надали будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача щодо визначення розміру заборгованості по оплаті за надані позивачем послуги.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді