Справа №443/643/24
Провадження №2/443/333/24
РІШЕННЯ

іменем України

13 травня 2024 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Ходорківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Ходорківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, в якій просить:

встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 у с. Ходорківці Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,3985 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія II-ЛВ №015294 від 26.02.2001;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,9675 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія II-ЛВ №015295 від 26.02.2001.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Соколівської сільської ради, загальною площею 1,9675 гектари, що належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю II-ЛВ №015295 від 26.02.2001. Разом з нею до дня її смерті і на день смерті постійно проживав її чоловік ОСОБА_3 . У Соколівській сільській раді посвідчено заповіт ОСОБА_4 за № 102 від 17.03.2006 в користь синів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , однак вони спадщину після смерті матері не прийняли у жоден із способів, передбачених законом. Натомість, чоловік покійної ОСОБА_3 постійно проживав із дружиною на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважався таким, що її прийняв, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Соколівської сільської ради, загальною площею 1,3985 гектари, що належали йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії II-ЛВ №015294 від 26.02.2001. Також у склад спадщини увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Соколівської сільської ради, загальною площею 1,9675 гектари, згідно Державного акту на право приватної власності на землю II-ЛВ №015294 від 26.02.2001, що він фактично успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_4 , однак юридично не оформив. Разом з ним до дня його смерті і на день смерті постійно проживав без реєстрації його син ОСОБА_1 . У Соколівській сільській раді посвідчено заповіт від ОСОБА_3 за № 20 від 20.02.2006 в користь синів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Останній прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після його смерті. Окрім позивача, іншим спадкоємцем за заповітом був його брат ОСОБА_2 , однак він спадщину не прийняв та на таку не претендує. Натомість, позивач постійно проживав із батьком на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. 04.04.2024 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 відносно земельних ділянок, однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки, що належали померлому і є спадковим майном. Окрім того, місце реєстрації проживання позивача відмінне від місця реєстрації проживання ОСОБА_3 на час його смерті, а тому для юридичного оформлення спадщини, позивачу необхідно встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог в повному обсязі та відсутність заперечення щодо ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позову та розуміння наслідків його визнання.

Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав, правом на подання пояснень не скористався.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача і підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.33).

Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позову, розуміння наслідків його визнання та відсутність заперечення щодо ухвалення рішення у підготовчому засіданні (а.с.35).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 12.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.28-29).

Ухвалою підготовчого засідання від 13.05.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.40).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з свідоцтвом про народження від ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтв про смерть від 23.02.2017, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Ходорківці Жидачівського району Львівської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ходорківці Жидачівського району Львівської області (а.с.13,17).

Довідкою Бібрської міської ради №78 від 18.03.2024 встановлено, що ОСОБА_4 дійсно постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з нею до дня її смерті і на день смерті постійно проживав її чоловік ОСОБА_3 . У Соколівській сільській раді посвідчено заповіт ОСОБА_4 за № 102 від 17.03.2006 в користь синів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.14).

За змістом заповіту від 17.03.2006, зареєстрованого в реєстрі за №102, ОСОБА_4 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і за що вона за законом буде мати право синам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному (а.с.15).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №76233229 від 15.03.2024 після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.16).

Згідно з довідкою Бібрської міської ради №79 від 18.03.2024 ОСОБА_3 дійсно постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з ним до дня його смерті і на день смерті постійно проживав без реєстрації його син ОСОБА_1 . У Соколівській сільській раді посвідчено заповіт від ОСОБА_3 за № 20 від 20.02.2006 в користь синів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після його смерті (а.с.18).

За змістом заповіту від 20.02.2006, зареєстрованого в реєстрі за №20, ОСОБА_3 заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом буде мати право синам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному (а.с.19).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №76233263 від 15.03.2024 після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.20).

Довідками відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 22.03.2024 встановлено, що на підставі рішення ХІ сесії ІІІ-го скликання Жидачівської районної ради народних депутатів від 16.06.2000 №194 за ОСОБА_3 зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ 015294 від 26.02.2001. Реєстраційний номер 99. Площа земельної ділянки 1,3985 га. На підставі рішення ХІ сесії ІІІ-го скликання Жидачівської районної ради народних депутатів від 16.06.2000 №194 за ОСОБА_4 зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ 015295 від 26.02.2001. Реєстраційний номер 100. Площа земельної ділянки 1,9675 га (а.с.21, 23).

Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 04.04.2024 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, яке він має намір успадкувати (а.с.25).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що перешкоджає позивачу у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після смерті спадкодавця.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.

До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, згідно з приписами частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну (частина 1 статті 1275 ЦК України).

Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також, судом враховано положення статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1233, 1254 ЦК України, які визначають поняття спадкування, склад спадщини, відкриття спадщини, спадкування права на земельну ділянку, поняття заповіту та право заповідача на скасування та зміну заповіту.

Окрім наведеного, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 5 постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за змістом яких у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК України, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Ходорківці Жидачівського району Львівської області, є батьком позивача ОСОБА_1 . Останній постійно проживав разом з батьком на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_3 ) у АДРЕСА_1 . Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема довідкою Бібрської міської ради №79 від 18.03.2024, яка не викликає сумнівів у своїй належності, допустимості та достовірності, узгоджується з іншими дослідженими судом доказами і є достатнім доказом для встановлення факту постійного проживання позивача разом з батьком ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд зазначає, що встановлення вказаного вище факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини (день його смерті) належало право власності на земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Соколівської сільської ради, загальною площею 1,3985 гектари, що належали йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії II-ЛВ №015294 від 26.02.2001. Також, йому належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Соколівської сільської ради, загальною площею 1,9675 гектари, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю II-ЛВ №015294 від 26.02.2001, що він фактично успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_4 .

З огляду на час смерті ОСОБА_3 . спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом, який вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживав разом з спадкодавцем ОСОБА_3 , факт чого встановлено судом вище, і не заявляв про відмову від спадщини. Інший спадкоємиць, визначений у заповіті - ОСОБА_2 вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки не вчинив жодних визначених законом дій щодо її прийняття. Більше того, обставина неприйняття ОСОБА_2 спадщини також підтверджується поданою ним до суду заявою, у якій він визнав позов повністю.

Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що ОСОБА_1 має обґрунтоване право власності на земельні ділянки, яке набув у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1254, 1268, 1275 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Ходорківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із ОСОБА_3 , який померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с.Ходорківці Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини (на день смерті ОСОБА_3 ).

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,3985 га, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №015294 від 26.02.2001, реєстраційний номер 99, виданого на підставі рішення ХІ сесії ІІІ скликання Жидачівської районної ради народних депутатів від 16.06.2000 №194.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,9675 га, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №015295 від 26.02.2001, реєстраційний номер 100, виданого на підставі рішення ХІ сесії ІІІ скликання Жидачівської районної ради народних депутатів від 16.06.2000 №194.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення - 15 травня 2024 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів