Справа №752/9872/23
Провадження №2-др/752/6/24
27 лютого 2024 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін заяву представника позивача адвоката Галкіна Максима Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення,-
Заява обґрунтована тим, що між позивачем та адвокатським бюро "Галкін та Партнери" було укладено договір про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) №01 від 17.05.2023 та додаток №2 до договору про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) від 17.05.2023.
Також відповідно до умов додатку №2 до договору про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) від 17.05.2023 для прибуття адвоката для участі у судових засіданнях у Голосіївському районному суді міста Києва та повернення до м. Дніпро були понесені витрати на придбання паливно-мастильних матеріалів у загальному розмірі 6537,96 грн.
Адвокат Висіцька І.В. звернулась до суду з заявою про зменшення розміру витрат позивача на правовому допомогу, в якій просила відмовити в стягненні витрат на правову допомогу, а якщо суд не знайде підстав для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які були заявлені до стягнення до 5000 грн.
Зазначила, що всі надані позивачем додатки, акт здачі-приймання наданих адвокатських послуг, рахунок, платіжні інструкції містять відомості про надані послуги на підставі договору про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) №01 від 17.05.2023, а не договору про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) від 17.05.2023, який не має номеру, що додавався до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №752/9872/23.
В свою чергу, позивач не надає договору про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) №01 від 17.05.2023, на підставі та на умовах якого позивачу були надані послуги на професійну правничу допомогу у цій справі.
Позовна заява має всього 7 сторінок, з яких 6 - це преамбула, опис фактичних обставин справи, прохальна частина та перелік додатків, і лише одна сторінка - мотивувальна, з посиланням на загальні норми ЦК України. Все це свідчить про те, що представник позивача не витратив багато часу на його підготовку, адже останній не здійснював глибинного аналізу чинного законодавства та судової практики. Представнику позивача не потрібно було формувати певну позицію у справі, адже така категорія справ, як стягнення заборгованості (грошових коштів) за кредитним договором, є зрозумілою та значної складності не становить. Тим паче, що представнику позивача, по суті, навіть не довелося робити якихось детальних розрахунків.
Ознайомлення із документами та підготовка зазначеного позову реально зайняла в останнього максимум 1 годину часу, а тому заявлена сума витрат підлягає зменшенню до 3000 грн. замість 9000 грн.
Також представник позивача не витратив багато часу на підготовку відповіді на відзив на позовну заяву, адже останній не здійснював глибинного аналізу чинного законодавства та судової практики, відтак, адвокат опонента реально витратив максимум 0,5 години часу, аби ознайомитися із відзивом відповідача та підготувати відповідь на відзив.
Послуги з ознайомлення із відзивом на позов відповідача та складання відповіді на відзив на позовну заяву (5 сторінок), на які адвокатом начебто витрачено 2,5 години, не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, у розумінні приписів ч. 5 ст. 137 ЦПК України та не є співмірним зі складністю справи.
Відтак, такі витрати не є доцільними та/або обов`язковими, а тому не підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Враховуючи наведене, додаткове рішення ухвалюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, виклик яких у судове засідання суд необхідним не вважає.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва заходилась цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.
У позові було зазначено, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.
Одночасно з позовом був поданий ордер від 17.05.2023 на представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Галкіним М.Г., виданий АБ «Галкін та партнери» на підставі договору №01 від 17.05.2023, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Галкіна М.Г .
До заяви про ухвалення додаткового рішення було додано копію договору від 17.05.2023, укладеного між АБ «Галкін та партнери» та ОСОБА_1 , за умовами якого адвокатське бюро зобов`язалось надавати останньому адвокатські послуги за його позовом до ОСОБА_2 у Голосіївському районному суді міста Києва.
17.05.2023 між АБ «Галкін та партнери» та ОСОБА_1 , додаток №2 до договору від 17.05.2023, в якому сторони погодили, що адвокатські послуги будуть надаватись адвокатом Галкіним Максимом Геннадійовичем із розрахунку, що година праці адвоката складатиме 3000 грн.; час, який адвокат Галкін Максим Геннадійович буде витрачати на дорогу для участі у судових засіданнях у Голосіївському районному суді міста Києва та повернення до м. Дніпро, є складовою правничої допомоги і буде оплачуватись із розрахунку: 1 година часу витраченого на дорогу для участі у судових засіданнях та повернення до м. Дніпро із розрахунку 1500 грн.; для прибуття адвоката для участі у судових засіданнях у Голосіївському районному суді міста Києва та повернення до м. Дніпро буде використовуватись легковий автомобіль; витрати на паливно-мастильні матеріали необхідні для прибуття адвоката для участі у судових засіданнях у Голосіївському районному суді міста Києва та повернення до м. Дніпро компенсуються замовником на протязі 30 днів після дати ухвалення рішення на підставі наданих оригіналів фіскальних чеків; норма витрат паливно-мастильних матеріалів складає 10 літрів бензину А-95-Євро на 100 км дороги.
Частиною 3 ст. 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" Видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;
9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат.
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст. 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Як вбачається з рішення від 14.12.2023, судом було вирішено питання про розподіл судових витрат, які складаються з оплати судового збору, проте питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось, а тому слід ухвалити додаткове рішення по цій справі щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, які складаються з оплати правової допомоги.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Вивчивши докази, надані представником позивача на підтвердження понесених судових витрат на оплату гонорару адвоката, суд дійшов висновку про часткове стягнення витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача.
Суд дійшов такого висновку, виходячи з того, що за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Суд вважає, що витрати на явку представника до суду не є складовими витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з приписів ст. 137 ЦПК України. Стягнення цих витрат врегульовано ст. 138 ЦПК України.
Крім того, ні у позові, ні до виходу суду до нарадчої кімнати, сторона позивача не робила заяви про надання доказів на понесення витрат на явку представника позивача до суду.
Відтак у задоволенні вимог про стягнення витрат на явку до суду слід відмовити.
Таким чином, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Керуючись ст.ст.270, 353 ЦПК України, суд,-
Заяву представника позивача адвоката Галкіна Максима Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Відмовити в задоволенні решти вимог заяви.
Додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя Ж. І. Кордюкова