ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 лютого 2024 року

м. Харків

справа № 646/794/22

провадження № 22-ц/818/529/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2023 року ухвалене у складі судді Савченка Д.М. , -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом Київського районного суду м.Харкова від 09.11.2020 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 02.11.2020 і до досягнення дитиною повноліття стягувати з нього 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.11.2020 року Київським районним судом міста Харкова за заявою ОСОБА_2 у справі №953/17746/20 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 02.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_1 не знав про видачу судового наказу, а дізнався лише на початку 2023 року після того, як був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що постановою у виконавчому провадженні за №63925052 від 03.06.2021 року накладено тимчасове обмеження на право керування транспортним засобом через борги по сплаті аліментів, що перевищують строк у 6 місяців. ОСОБА_1 має бажання приймати активну участь у матеріальному забезпеченні сина, ОСОБА_1 , проте на даний час, є тимчасово безробітним. Тому розмір аліментів, визначений у судовому наказі є для нього занадто високим. До того ж позивач має сумніви, що відповідачка, ОСОБА_2 , буде витрачати кошти аліментів саме на забезпечення сина, а не на власні потреби. Крім того, позивач має на утриманні ще одну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так як Київським районним судом м.Харкова не враховано той факт, що позивач має ще одну неповнолітню дитину на утриманні, а також той факт, що позивач є тимчасово непрацюючою особою та перебуває у скрутному матеріальному становищі, встановлений у судовому накзі розмір аліментів підлягає зменшенню.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2023 року позовні вимоги задоволені частково.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом Київського районного суду м.Харкова від 09.11.2020 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, з дня набрання законної сили даним рішенням стягувати 1/6 (одну шосту) частку від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом безпідставно задоволено позовні вимоги, оскільки посилання позивача на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 не може бути підставою для зменшення розміру аліментів ( на час розгляду справи судом апеляційної інстанції їй вже виповниться 18 років). Позивач не навів підстав для зменшення розміру аліментів відповідно до вимог закону. ОСОБА_1 є працездатною особою, тому посилання на відсутність у нього роботи не може бути підставою для зменшення аліментів. Також, звертає увагу на те, що утримання автомобіля, адвоката та надання допомоги двом іншим дітям потребує наявності у позивача грошових коштів. З чого можна зробити висновок, що витрати позивача перевищують його заробіток, а джерело походження коштів платником аліментів не доведено. ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам, та ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 31 липня 2023 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції врахував баланс інтересів дитини та матеріальних можливостей батька, та дійшов висновку зменшити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом Київського районного суду м.Харкова від 09.11.2020 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, стягувати 1/6 (одну шосту) частку від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 09.11.2020 року Київським районним судом міста Харкова за заявою ОСОБА_2 у справі №953/17746/20 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 02.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01 березня 2006 р., ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьком якої є позивач, а матір`ю ОСОБА_5 .

16 грудня 2020 р. відкрито виконавче провадження №63925052 з примусового виконання судового наказу №953/17746/20 виданого Київським районним судом міста Харкова 09.11.2020.

За розрахунком від 21 квітня 2023 р., складеним старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Конюховою В.А., заборгованість ОСОБА_1 за судовим наказом Київського районного суду міста Харкова 09.11.2020 становить 88574,23 грн., сплачені аліменти 0 грн.

За розрахунком від 21 вересня 2023 р., складеним старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Конюховою В.А., заборгованість ОСОБА_1 за судовим наказом Київського районного суду міста Харкова 09.11.2020 становить 107339,23 грн., сплачені аліменти 0 грн.

З судовим наказом Київського районного суду м.Харкова від 08.08.2018 по справі №640/10202/18, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.06.2018 та до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ч.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено наступне: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 р. у справі №565/2071/19 прийшов до висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

У позовній заяві ОСОБА_1 , як на підставу позову, посилається на те, що встановлення судовим наказом Київського районного суду м.Харкова від 08.08.2018 по справі №640/10202/18, обов`язку по сплаті ним аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , впливає на його змогу сплачувати аліменти у визначеному судовим наказом від 20 09. 11.2020 року розмірі на утримання його сина. А також посилався на непрацевлаштованість та скрутне матеріальне становище.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, матеріали справи не містять та позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження свого матеріального становища на час розгляду даної справи, із яких вбачалось би, що матеріальне становище позивача погіршилось у порівнянні із його матеріальним становищем яке існувало у нього на час винесення судового наказу Київського районного суду м.Харкова від 09.11.2020, а також те, що стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_1 впливає на його змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі на користь неповнолітнього сина.

В матеріалах справи відсутні як відомості щодо працевлаштування позивача, так і відомості про доходи ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу, що встановлення обов`язку позивача по сплаті аліментів на користь доньки ОСОБА_4 не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на підставі судового наказу Київського районного суду м.Харкова від 09.11.2020 на утримання дитини ОСОБА_7 .

Крім того, посилання позивача на пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не можна взяти до уваги, оскільки останні не є учасниками справи або були допитані у якості свідків.

Тому вважати такі пояснення доказами не можна, оскільки це суперечить вимогам закону щодо доказів та доказуванню.

У позовній заяві позивач посилався на бажання приймати активну участь у матеріальному забезпеченні сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте з матеріалів справи вбачається, що судовий наказ видано у 2020 році, про наявність наказу ОСОБА_1 дізнався у 2021 році, на час розгляду справи, згідно з розрахунком державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Конюхової В.А. заборгованість позивача по аліментам складає 107339,23 грн та в графі сплачені аліменти не зазначено жодної сплати (а.с. 61).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження прийняття позивачем участі в утриманні дитини.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та дають підстави для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

В порядку ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1594,30 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2023року скасувати.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1594 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто чотири) грн 30 коп.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2024 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук