Справа № 545/367/24
Провадження № 2-о/545/33/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді - Путрі О.Г.,

при секретарі Литвинову В.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із заявою ,у якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме: диплому серії ЛС №000302, що виданий Донецьким державним медичним інститутом ім. М.Горького 24.06.1994 року та сертифіката №1939 лікаря спеціаліста, що виданий на її ім?я Донецьким медичним університетом, що свідчить про те, що вона 26.06.1996 року атестувалась на визнання знань та практичних навиків в атестаційній комісії при Донецькому медичному університеті, згідно наказу Донецького медичного університету від 30.06.1996 року за №1000, їй присвоєно звання лікаря спеціаліста за спеціальністю «лабораторна діагностика».

В обґрунтування заяви зазначила, що вона є внутрішньо переміщеною особою, її зареєстрованим місцем проживання є місто Донецьк , яке станом на сьогоднішній день є тимчасово окупованою територією. Місцем її проживання та реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи: є АДРЕСА_1 . На даний час вона працевлаштована на роботу до Полтавського державного медичного університету, однак при влаштуванні на вказану роботу, були виявлені розбіжності у написанні її прізвища в дипломі, виданого на її ім?я Донецьким державним медичним інститутом ім. М.Горького, серії ЛС №000302 порівняно з паспортом громадянина України, а саме в паспорті громадянина України, її прізвище записане на українській мові « ОСОБА_2 », на російській мові « ОСОБА_3 », а у дипломі прізвище вказане на українській мові як « ОСОБА_4 ».

Крім того, відповідно до наказу №1000 від 30.06.1996 року їй було присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю «лабораторна діагностика» та виданий сертифікат №1939. Проте, її прізвище в даному сертифікаті вказано не вірно, а саме як « ОСОБА_5 ».

Такі розбіжності при написані її прізвища в документах створили заявниці перешкоди у здійсненні своїх прав, а саме:перешкоджають у повній мірі здійснювати професійну діяльність відповідно до отриманої освіти та мають для неї юридичні наслідки, що пов?язані з працевлаштуванням за професією та кар?єрному рості, тому вона змушена була звернутися до суду з вказаною заявою.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області Харабадзе К.Ш., від 29.01.2024 року по справі відкрито провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 267/0/15-24 від 30.01.2024 року достроково закінчено відрядження судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Харабадзе К.Ш. до Полтавського районного суду Полтавської області із 12 лютого 2024 року.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 26.02.2024 справу №545/367/24 передано судді Путрі О.Г.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28.02.2024 року вищевказану справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

В судове засідання заявник не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_6 , подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що не заперечує проти її задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом розгляду в даній справі є встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання.

Відповідно із п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку 23.11.1991 року, заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після реєстрації шлюбу прізвище заявника змінено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_2 » (а.с.12).

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 17 квітня 1996 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника українською мовою вказано « ОСОБА_1 », російською мовою « ОСОБА_9 » (а.с.7).

ДПІ у Калінінському районі м.Донецьк 16.07.1996 року ОСОБА_1 , присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а.с.11).

24 червня 1994 на ім?я ОСОБА_1 , виданий диплом спеціаліста, серії НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , про те, що вона закінчила Донецький державний медичний інститут ім. М.Горького за спеціальністю «гігієна, санітарія та епідеміологія» та їй присвоєно кваліфікацію спеціаліста «лікаря-гігієніста, епідеміолога, профпатолога».

Відповідно до вказаного диплому, прізвище заявниці вказано « ОСОБА_4 », замість вірного « ОСОБА_2 ».

26.06.1996 року ОСОБА_1 атестувався на визначення знань та практичних навиків в атестаційній комісії при Донецькому медичному університеті і наказом від 30.06.1996 року за № 1000 їй присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю «лабораторна діагностика», сертифікат № 1939.

Так, прізвище заявниці в даному сертифікаті зазначено як « ОСОБА_5 », замість вірного « ОСОБА_2 ».

З огляду на те, що досліджені докази у їх сукупності підтверджують той факт, що заявникові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить диплом спеціаліста, серії НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , виданий Донецьким державним медичним інститутом ім..М.Горького на ім?я « ОСОБА_1 » та сертифіката лікаря спеціаліста № НОМЕР_6 , виданого на ім?я « ОСОБА_1 », про те, що вона 26.06.1996 року атестувалася на визнання знань та практичних навиків в атестаційній комісії при Донецькому медичному університеті і наказом по Донецькому медичному університеті від 30.06.1996 року за №1000 їй присвоєно звання лікаря спеціаліста за спеціальністю «Лабораторна діагностика».

Оскільки на час розгляду справи в позасудовому порядку внесення змін до диплому є неможливим, а встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для зайняття відповідних наукових посад та зайняття медичною практикою, суд вважає можливим задовольнити вимоги заявника у повному обсязі та встановити факт належності їй правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України судові витрати по справам окремого провадження не відшкодовуються, тому суд відносить судові витрати на рахунок заявника по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 16, 263-265,315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт належності заявнику ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) диплому серії НОМЕР_4 , що виданий 24.06.1994 року Донецьким державним медичним інститутом ім.М.Горького на ім?я ОСОБА_1 та сертифікату №1939 лікаря спеціаліста, що видний на ім?я ОСОБА_1 Донецьким медичним університетом, про те, що вона 26.06.1996 року атестувалася на визнання знань та практичних навиків в атестаційній комісії при Донецькому медичному університеті і наказом по Донецькому медичному університеті від 30.06.1996 року №1000 їй присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю «лабораторна діагностика».

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Г.Путря