1Справа № 2-417/2009 4-с/335/29/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Клещ О.В. звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить суд припинити обтяження № 8725493 від 18.05.2009 та вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яке накладено 18.05.2009 за постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 330/8 старшим державним виконавцем Дереза Н.С. Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми боргу 116 712,49 грн., що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на те, що 17.05.2024 від приватного нотаріуса вона дізналася про наявність у Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження на все її нерухоме майно, що було зареєстровано 18.05.2009 за № 8725493 згідно постанови старшого державного виконавця Дерези Н.С. Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

У цей же день вона звернулася до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про припинення вищезазначеного обтяження.

14.06.2024 на електронну адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відмову в задоволенні вищезазначеної заяви.

Вказане обтяження перешкоджає ОСОБА_1 володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії.

03.07.2024 від стягувача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» надійшов відзив на скаргу, в якій представник стягувача просив суд скаргу задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_1 сплачено в повному обсязі заборгованість за кредитним договором та за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2009 по справі № 2-417, що є підставою для припинення обтяження № 8725493 від 18.05.2009, зареєстрованого старшим державним виконавцем Дереза Н.С. Вознесенівського (Орджонікідзевського - стара назва) відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції при виконанні виконавчого провадження № 12653192 по виконавчому листу № 2-417, виданому 06.04.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 104 968,35 грн.

05.07.2024 від Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли заперечення на скаргу, в яких представник зазначає, що за даними АСВП та розподілу АСВП «Спецрозділ» на виконанні у відділі ДВС перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк», проте наразі всі виконавчі провадження завершені і на виконанні у відділі не перебувають. Крім того, відповідно до «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» виконавчі провадження були знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровані обтяження, а саме:

-номер запису про обтяження: 43996167 Дата, час державної реєстрації: 18.05.2009 Державний реєстратор: Івченко Олександр Валерійович, Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області, Київська обл. Документи, подані для державної реєстрації: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчудження, серія та номер: № 330/8, виданий 18.05.2009, видавник: Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, старший державний виконавець Н.С. Дереза тел. 2134211, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60404537 від 16.09.2021 14:16:49, ОСОБА_2 , Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області, Київська обл. Вид обтяження: арешт нерухомого майна Відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8725493, 18.05.2009 17:49:36 Опис предмета обтяження: все нерухоме майно в межах суми боргу 116712,49 грн.

-номер запису про обтяження: 8725493 Зареєстровано: 18.05.2009 17:49:36 за № 8725493 реєстратором: Запорізька філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 69037, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 40, , 224-02-67 Підстава обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчудження, № 330/8, 18.05.2009, Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, старший державний виконавець Н.С. Дереза тел. 2134211 Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми боргу 116712,49 грн Власник: ОСОБА_1 , заявник: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Код: 35037170, 69035, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Металургів, 6.

Відповідно до положень Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за № 2274/5 від 25.12.2008, та пункту 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 1829/5 від 07.06.2018, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Дізнатися на підставі якого саме документу було накладено арешт та відповідно зняти арешт з майна боржника не вбачається можливим, у зв`язку із знищенням архіву за закінченням строків зберігання. На той час вживалися заходи примусового виконання рішення саме тому з метою повного та фактичного виконання рішення державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника. На даний час у державного виконавця відсутня будь-яка інформація, щодо виконання рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь стягувачів, у зв`язку з чим Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заперечує, щодо зняття арешту, номер обтяження № 8725493 накладеного на майно ОСОБА_1 , оскільки жодних порушень норм чинного законодавства на той час в діях державного виконавця, яким було накладено арешт на майно боржника під час примусового виконання рішення не виявлено.

10.07.2024 від представника боржника надійшла заява про долучення доказів, а саме фотокопії платіжної інструкції від 09.07.2024 №1.65853913.1 про сплату на рахунок Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за виконавчим провадженням №12653192/1 у сумі 11266,83 грн., та листа начальника відділу Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.07.2024 №60908/1-29.24-35 із зазначенням реквізитів по сплаті за виконавчими провадженнями.

23.07.2024 від представника боржника надійшла заява про долучення листа начальника відділу Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.07.2024 №61683/1-29.24-35.

В судове сторони, їх представники, державний виконавець не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на викладене, суд вирішив розглядати скаргу за відсутності сторін та державного виконавця.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання сторін виконавчого провадження та державного виконавця фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши пояснення представника боржника, вивчивши скаргу, відзив ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», заперечення Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дослідивши надані сторонами та державним виконавцем копії документів, суд встановив наступне.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2009 розірвано достроково кредитний договір № 15-0111012/ФК-08 від 13 березня 2008 року, укладений між ТОВ «Український промисловий банк і Макаренко Мариною Володимирівною, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованість за кредитним договором № 15-0111012/ФК-08 від 13 березня 2008 року в розмірі 96190 грн. 48 коп., прострочену заборгованість по кредиту в розмірі 3607 грн. 14 коп., заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 1716 грн. 68 коп., за прострочення заборгованості за відсотками в розмірі 3189 грн. 64 коп., пеню за прострочення строків повернення кредиту та відсотків у розмірі 264 грн. 41 коп., а всього 104968 грн. 35 коп., судовий збір 1049 грн. 68 коп. і витрати на ІТЗ розгляду справи судом у розмірі 30 грн.

На виконання зазначеного рішення судом видані виконавчі листи.

Згідно інформації, що міститься в спецрозділі АСВП, на виконанні у відділі ДВС перебували виконавчі провадження № 12653192 з примусового виконання виконавчого листа № 2-417, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 06.04.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Український промисловий банк» 104 968,35 грн.; № 12654954 з примусового виконання виконавчого листа № 2-417, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 06.04.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Український промисловий банк» судового збору 1049,68 грн. і витрати на ІТЗ судового процесу в розмірі 30,00 грн.

Постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 330/8 від 18.05.2009 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. В цей же день до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі вищезазначеної постанови внесено запис про арешт нерухомого майна боржника.

Матеріали виконавчих проваджень були знищені за закінченням трирічного строку їх зберігання.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2024 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», яке було правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», у виконавчих листах з виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2009 у цивільній справі № 2-417/2009, за позовом ТОВ «Укрпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про дострокове розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором.

Листом від 17.05.2024 № 48320/1-29.24-35 Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) боржникові було повідомлено, що станом на 17.05.2024 всі виконавчі провадження про стягнення з неї грошових коштів завершені і на виконанні у відділі не перебувають, рішення суду не виконано, суми боргу не сплачені.

В судовому засіданні представник боржника повідомила, що рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2009 по справі № 2-417 виконано боржником шляхом сплати стягнутої рішенням суд заборгованості правонаступникові стягувача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачені боржником вже після звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 зазначеного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Державний виконавець, як працівник державної виконавчої служби відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

У постанові від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) Верховний Суд зазначив, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, який був чинним на час здійснення виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.04.2009 в справі № 2-417, був Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV визначала, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV).

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV було визначено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 5, 6 вищевказаної статті державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Постановою державного № 330/8 від 18.05.2009 накладено арешт на майно боржника.

Згідно відомостей, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження (а.с. 32-33), виконавче провадження № 12653192 з примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2009 у цивільній справі № 2-417/2009 закінчено 29.12.2009 у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням рухомого майна боржника. Заборгованість боржником не сплачено.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV було передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV (в редакції чинній на момент винесення постанови про повернення) було визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 в редакції, яка є чинна на момент розгляду скарги, передбачений вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження, серед яких така підстава як направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби відсутня.

З листа Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.07.2024 № 61683/1-29.24-35 вбачається, що 09.07.2024 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти у розмірі 11266,83 грн., які були розподілені як виконавчий збір 10496,83 грн. та витрати виконавчого провадження 770,00 грн. 11.07.2024 заступником начальника відділу Гринь Я.А. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (повне фактичне виконання рішення суду), оскільки на адресу відділу надійшла заява від стягувача в якій зазначено, що боржником суму боргу погашено в повному обсязі, виконавчий збір та витрати сплачено в повному обсязі. 11.07.2024 заступником начальника відділу Гринь Я.А. було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 про знаття арешту з нерухомого майна боржника, припинення обтяження № 8725493.

Отже, на момент звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця з боржника не були стягнуті виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

Положеннями ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Встановивши, що підстав для зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця на час подання скарги були відсутні, суд доходить висновку що бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту та заборони відчуження з майна ОСОБА_1 є правомірною, а права боржника зазначеною бездіяльністю порушені не були.

Отже, скарга боржника задоволенню не підлягає, а понесені нею судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються на боржника.

Керуючись ст.ст. 259-261, 450, 451, 452 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», на бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовити.

Ухвала суду набирає законної з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 29 липня 2024 року.

Суддя А.В. Стеценко