Справа № 522/3301/24
Провадження №2-з/522/69/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

06 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання: Волошин А.С.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична компанія «Сенат» (, м. Одеса, Сабанєв міст, буд. 3), що стосуватиметься його учасника ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: щодо зміни складу учасників, щодо внесення змін до відомостей про ОСОБА_3 , щодо відчуження частки (частини частки) ОСОБА_3 , щодо розміру частки ОСОБА_3 в статутному капіталі.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що між сторонами виник спір, що стосується стягнення грошових коштів за договором позики у розмірі 130 000 доларів США. Відповідач позичила кошти у розмірі 160 000 доларів США для підтримання господарської діяльності належного їй Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична компанія «Сенат», частка в статутному капіталі якого належить позивачу у розмірі 100%. У разі відсутності можливості повернення боргу, позичальник зобов`язалася розрахуватися з позикодавцем, шляхом переоформлення останньому належної частки в статутному капіталі ТОВ ЮК «Сенат». Позичальником повернуто лише 30 000 доларів США. На лист позивача щодо повернення боргу, відповідачка вказала про неможливість виконання договору через погіршення економічної ситуації та розгляд нею питання про продаж належної їй частки в статутному капіталі ТОВ ЮК «Сенат» для можливості погашення боргу за розпискою. Наявні підстави для забезпечення позову, адже відповідач може навмисно здійснити продаж частки у статутному капіталі з метою унеможливлення її передачі в рахунок боргу позивача. Вжиття заходів забезпечення позову не порушує права інших осіб, оскільки відповідач володіє часткою одноособово.

У судовому засіданні 06.03.2024 представник заявника ОСОБА_2 підтримала вимоги заяви про забезпечення позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечував щодо вжиття заходів забезпечення позову, адже ОСОБА_3 хоче продати частку в статному капіталі саме з метою виконання боргових зобов`язань. Однак, вказав, якщо суд задовольнить заяву, то необхідно застосувати зустрічне забезпечення у розмірі 30 000 грн.

Згідно до ч.1, ч.4 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов наступного висновку.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 01.03.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою від 04.03.2024 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 23.04.2024.

10 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики №б/н, згідно п.1 якого, позикодавець ( ОСОБА_1 ) передає у власність позичальникові ( ОСОБА_3 ) гроші в сумі 160 000 доларів США готівкою, а позичальник зобов`язується повернути суму грошей до 10.02.2024.

10 лютого 2022 року ОСОБА_3 склала розписку, якою підтвердила отримання коштів у розмірі 160 000 доларів США та вказала, що отримані нею в борг кошти необхідні для підтримання господарської діяльності належного їй товариства з обмеженою відповідальністю Юридична компанія «Сенат», частка в статутному капіталі якого належить їй в розмірі 100%. Зобов`язалася, у разі відсутності можливості повернення боргу, розрахуватися з ОСОБА_1 , шляхом переоформлення (передачі) останньому належної їй частки в статутному капіталі товариства.

Як вказує заявник, ОСОБА_3 у відповідь на претензію ОСОБА_1 від 22.02.2024 вказала, що розглядає питання про продаж належної їй частки в статутному капіталі ТОВ ЮК «Сенат» для можливості погашення боргу за розпискою.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22грудня 2006року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала. щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Зокрема така правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 09.11.2018 у справі №915/508/18, від 12.03.2020 у справі №916/3479/19, від 15.04.2021 у справі №911/2780/20.

Суд вбачає, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Враховуючи предмет та підстави позову, зміст позовних вимог позивача, забезпечення позову шляхом накладення заборони внесення змін щодо учасника та частки ОСОБА_3 у ТОВ ЮК «Сенат» є співмірними із предметом позовних вимог заходами забезпечення позову, адже ОСОБА_3 зобов`язалася передати частку в статутному капіталі товариства у випадку неможливості повернути борг. Представник відповідача пояснював, що ОСОБА_3 не заперечує факт отримання коштів та неможливість повернення боргу. Однак, продаж частки у статутному капіталі не гарантує віддачу боргу позивачу, тоді як накладення заборони внесення змін щодо відчуження частки ОСОБА_3 у статутному капіталі, гарантує позивачу можливість виконання зобов`язань ОСОБА_3 по розписці, складеної до договору позики.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Суд дійшов висновку про існування загрози ефективному захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів заявника у разі задоволення позову, без вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову й подальші ймовірні дії відповідача з відчуження майна унеможливлять виконання рішення суду.

Вжиті судом заходи забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованими на підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Накладення заборони щодо внесення змін відносно учасника товариства ОСОБА_3 не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обмежується лише можливість розпоряджатися часткою у статутному капіталі.

При цьому, суд вважає, що таке забезпечення позову не порушує принципів змагальності та процесуальної рівності сторін. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, а також враховуючи, що відповідач може в будь-який час відчужити частку в статутному капіталі, якою гарантувала виконання боргових зобов`язань, є всі підстави вважати, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, суд вважає за можливим забезпечити позов.

Відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Випадки обов`язковості застосування зустрічного забезпечення передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Можливі збитки відповідача спричинені забезпеченням позову її представник оцінив у розмірі 30 000 грн, однак не обґрунтував такий розмір зустрічного забезпечення.

Суд, вважає за можливе застосувати зустрічне забезпечення позову у розмірі 10 000 грн, враховуючи що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання в Україні та надав відповідачу у борг чималу суму у розмірі 160 000 доларів США.

Суд звертає увагу заявника, що особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151 - 153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі № 522/3301/24, шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична компанія «Сенат» (, м. Одеса, Сабанєв міст, буд. 3), що стосуватиметься його учасника ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: щодо зміни складу учасників, щодо внесення змін до відомостей про ОСОБА_3 , щодо відчуження частки (частини частки) ОСОБА_3 , щодо розміру частки ОСОБА_3 в статутному капіталі.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Боржник: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Застосувати зустрічне забезпечення позову.

Визначити ОСОБА_1 розмір зустрічного забезпечення у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень та зобов`язати позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду (Отримувач: ТУ ДСА України в Одеській області, код отримувача (ЄДРПОУ): 26302945, Банк отримувача: ДКСУ, м.Київ, МФО: 820172, № рахунку: UA0005435) у строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та зобов`язати позивача у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Згідно з ст. 354 та відповідно до п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду складено 06 березня 2024 року.

Суддя: В.Я. Бондар