Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/580/24
Провадження по справі № 2-о/514/24/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кравченко П.А.,

за участю секретаря судового засідання - Мельниченко Н.М.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Болградська районна державна адміністрація Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 15.12.2003 року № 479/А-2003 заявниця отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 057260 від 30.12.2003 року.

Однак, під час внесення даних про власника до вищезазначеного документа в графі «прізвище, ім`я, по батькові» допущено помилку, а саме вказано « ОСОБА_1 », а у наданому паспорті громадянина України прізвище, ім`я, по- батькові зазначено - « ОСОБА_1 ». У зв`язку з чим ОСОБА_1 вимушена була звернутися до суду за захистом своїх прав та встановлення факту належності документу.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, просила суд розглянути справу у її відсутність, вимоги підтримує, про що надала відповідну заяву.

Представник заінтересованої особи: Болградської районної державної адміністрації Одеської області заперечень проти вимог заявника не має та просив суд розглянути справу за його відсутності, про що надав на розгляд суду заяву.

В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності зі ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження Тарутинської районної держадміністрації від 15.12.2003 року № 479/А-2003 заявниця отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 057260 від 30.12.2003 року.

Однак, у вказаному Державному акті на право власності на земельну ділянку є розбіжності у документах, зокрема в графі «прізвище, ім`я, по батькові», а саме вказано « ОСОБА_1 », а у наданому паспорті громадянина України прізвище, ім`я, по- батькові зазначено - « ОСОБА_1 ».

З листа Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 10 січня 2024 року встановлено, що виправити помилку у Державному акті на право власності на землю серії ІV-ОД № 057260 від 30.12.2003 року неможливо (а.с.6-7).

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Метою встановлення відповідного факту є те, що без його встановлення заявник не зможе повноцінно реалізовувати свої права.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які необхідні заявнику для реалізації його прав володіння, користування та розпорядження правом приватної власності.

Оскільки відповідний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для захисту прав та інтересів заявника і для задоволення заяви шляхом встановлення факту належності.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Керуючись статтями 15, 16 ЦК України, статтями 2, 4, 5, 10, 11, 13, 19, 43, 76-82, 89, 223, 247, 258-259, 263, 264, 265, 268, 293, 315, 319, 353-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Болградська районна державна адміністрація Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа, а саме державного акту на право власності на землю ІV-ОД № 057260 від 30.12.2003 року, виданому на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Тарутинського району Одеської області від 15.12.2003 року № 479/А-2003 площею 4,36 Га, розташованої на території Підгірненської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, де в графі «прізвище, ім`я, по батькові» зазначено « ОСОБА_1 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тарутинський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.А. Кравченко