П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024року м. Київ

Справа № 362/888/22-ц

Провадження: № 22-ц/824/2754/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Нежури В.А., Верланова С. М.

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Тригуба Андрія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Кравченко Л.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС», третя особа: ПрАТ «СК «Євроінс Україна», про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

у с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.06.2021 року о 12 год. 20 хв. на а/д М-05 «Київ-Одеса» 29 км+200м громадянин ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем «FRIEGHTLINER 120», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHWERINER C5-45GV, д.н.з. НОМЕР_2 , які належить ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС», у порушення вимог п. п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомоблем «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобіль «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Васлідок вказаного ДТП автомобілю «Mitsubishi Outlander», який належить позивачу на праві власності, були завдані механічні пошкодження, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 143822 зі схемою ДТП та звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20.07.2021 р., складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 . Відповідно до висновку зазначеного звіту «Вартість відновлювального ремонту КТЗ Mitsubishi Outlander д.р.н. НОМЕР_4 , визначена за витратним підходом, складає 871595,98 грн.; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ Mitsubishi Outlander д.р.н. НОМЕР_4 станом на 13.06.2021 р. дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини 457384,72 грн. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.06.2021 року ОСОБА_2 визнаний винним у порушенні ПДР та притягнутий до адміністративної відповідальності. Відповідно до умов полісу страховою компанією «Євроінс Україна» 13.09.2021 року позивачу виплачене страхове відшкодування у сумі грн 87 коп. Розмір завданого матеріального збитку в наслідок ДТП, що сталося з вини водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем, що належить відповідачеві, було визначено на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20.07.2021 року, становить 457384,72 грн 72 коп. Також позивачем була сплачена вартість послуг експерта за надання звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу у сумі 4000,00 грн. Отже, вважає, що відповідач має відшкодувати різницю між завданими реальними збитками та лімітом відповідальності страхової компанії - 328 803 грн 85 коп. (457384,72 грн - 128 580,87 грн). Також підлягає стягненню з відповідача вартість послуг експерта у сумі 4000 грн. Вказує, що життєві обставини після ДТП призвели до погіршення психологічного стану, його життя до сьогоднішнього дня наповнене страхом за життя доньки (наявне у неї онкозахворювання непередбачуване за наслідками у стресових ситуаціях), нервовими переживаннями, постійним глибоким психологічним дискомфортом. Наслідки ДТП призводять до частих емоційних спалахів, які супроводжуються дратівливістю, збудливістю, а внаслідок такого стану страждає родина, зокрема, дружина, яка є пенсіонеркою, та діти, близькі. Тому певна грошова компенсація може деякою мірою зменшити вплив негативних наслідків на його особисте життя через отримання відновлювальних медико-санаторних заходів. Розмір такої компенсації, з урахуванням характеру заподіяної моральної шкоди, ступеня вини відповідача, становить 50000 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 177566 грн 85 коп

Стягнуто з ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням в частині незадоволених вимог, адвокат Тригуб А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив змінити рішення суду та стягнути з ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 332 803 грн 85 коп. та 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач обгрунтовує свої вимоги, а відповідач визнає у відзиві, що 13.06.2021 року сталось ДТП за участі автомобілів, що належать позивачу та відповідачу, вина працівника відповідача - ОСОБА_2 є доведеною, позивачу завдано матеріального збитку у розмірі 332 803 85 грн, тому дані обставини не підлягають доведенню в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Проте, суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідача ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» слід стягнути суму матеріального збитку для повного відшкодування шкоди потерпілому у розмірі 177 566,85 грн, де 457384,72 грн (вартість транспортного засобу до ДТП) - 155237,00 (вартість транспортного засобу після ДТП) - 128580,87 грн (сума сплаченого страхового відшкодування) + 4000 грн (вартість послуг експерта). Вважає, що застосоване судом першої інстанції зменшення суми відшкодування майнової шкоди на суму залишкової вартості автомобіля не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності, оскільки не призводить до відшкодування шкоди в повному обсязі. Позивач вважає, що з таким підходом можна погодитися лише у тому разі, коли пошкоджений автомобіль вже відчужений особою і в такий спосіб з його залишкової вартості відбулося часткове задоволення вимог позивача про відшкодування шкоди. Проте, наполягаючи на повному задоволенні позовних вимог в заяві від 19.04.2023 року, представник позивача наголошував на тому, що пошкоджений автомобіль «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 позивачем не відчужений та перебуває у його власності, також позивач планує провести відновлювальний ремонт автомобіля. Також позивач зазначив, що, автомобіль «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 залишається у його власності і на день подання цієї апеляційної скарги. Отже, вважає, що завдана шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі, який буде достатнім для реалізації такої правомочності власника майна як його відновлення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 28 серпня та 06 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні адвокат Тригуб А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника скаржника, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом 13.06.2021 року близько 12 год. 20 хв. на а/д М-05 «Київ-Одеса» 29 км+200 м громадянин ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем «FRIEGHTLINER 120», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHWERINER C5-45GV, д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» у порушення вимог п. п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомоблем «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобіль «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС», на відповідній правовій підставі керував автомобілем «FRIEGHTLINER 120», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHWERINER C5-45GV, д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.06.2021 р. ОСОБА_2 визнаний винним за ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Автомобіль марки Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 належить на праві власності позивачеві ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПрАТ СК «ВУСО», згідно полісу № 201332100.

Автомобіль марки «FRIEGHTLINER 120», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHWERINER C5-45GV, д.н.з. НОМЕР_2 , належить ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС», цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «FRIEGHTLINER 120», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHWERINER C5-45GV, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на підставі полісу обов`язкового стархування цивільно-правової відповідальності васників наземних транспортних засобів №АР/5622661 з 29.05.2021 до 28.05.2022 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну встановлена полісом страхування у розмірі 130000 грн. 00 коп. Франшиза становить 1000 грн.

Про страховий випадок ОСОБА_1 повідомив ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», надавши відповідну заяву.

Відповідно до звіту №12988 від 06.08.2021 року, складеного оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» ОСОБА_5 , вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 , станом на дату оцінки становить 446696,08 грн, ринкова вартість дорівнює матеріальному збитку (446696,08 грн), вартість відновлювального ремонту складає 998351,58 грн.

За висновком експертного дослідження №12988/1 від 06.08.2021 року, складеного оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» ОСОБА_5 , вартість КТЗ Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 у пошкодженому стані складає 155237,00 грн.

Відповідно до виписки по надходженню по картці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страховою компанією «Євроінс Україна» було виплачене страхове відшкодування у сумі 129000,00 грн., сума комісії 648,00 грн., залишок після операції - 128580,87 грн.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20.07.2021 р. №31/ч/21, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , ринкова вартість КТЗ до моменту аварійного пошкодження складає 457384,72 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ Mitsubishi Outlander д.р.н. НОМЕР_4 , визначена за витратним підходом, складає 871595,98 грн.; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ Mitsubishi Outlander д.р.н. НОМЕР_4 станом на 13.06.2021 р. дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини 457384,72 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем було перераховано 4 000 грн. ФОП ОСОБА_4 за договором від 12.07.2021 року за визначення вартості матеріального збитку, що підтверджується квитанцією від 13.07.2021 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що розмір страхового відшкодування залежить також від того, визнає власник транспортний засіб фізично знищеним чи ні. У разі визнання його таким власнику відшкодовується шкода у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам, пов`язаним з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро, оскільки пошкоджений автомобіль «Mitsubishi Outlander» позивачем не відчужений та перебуває у його власності, також позивач планує провести відновлювальний ремонт автомобіля, з урахуванням того, що розрахункова вартість відновлювального ремонту перевищує суму позовних вимог, суд першої інстанції вирішив, щоз відповідача ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» слід стягнути суму матеріального збитку для повного відшкодування шкоди потерпілому у розмірі 177566,85 грн, де 457384,72 грн (вартість транспортного засобу до ДТП) - 155237,00 грн (вартість транспортного засобу після ДТП) - 128580,87 грн (сума сплаченого страхового відшкодування) + 4000 грн (вартість послуг експерта).

Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції вважав надмірним розмір відшкодування, про яке просив позивач, тому задовольнив позовну вимогу частково, у розмірі 20 000 грн.

Перевіривши такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України слід зробити висновок, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду».

За загальним правилом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок, що аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Як було встановлено судом та не оспорюється сторонами, автомобіль марки «FRIEGHTLINER 120», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHWERINER C5-45GV, д.н.з. НОМЕР_2 , належить ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС», цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «FRIEGHTLINER 120», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHWERINER C5-45GV, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на підставі полісу обов`язкового стархування цивільно-правової відповідальності васників наземних транспортних засобів №АР/5622661 з 29.05.2021 до 28.05.2022 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну встановлена полісом страхування у розмірі 130000 грн 00 коп., франшиза становить 1000 грн.

У постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 753/11069/16-ц зазначено, що відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

При цьому задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, виходячи з вартості автомобіля до ДТП, без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу, і одночасне залишення у власності позивача цього автомобіля, не можна визнати обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок з приводу застосування положень статті 1194 ЦК України у подібних правовідносинах був викладений Верховним Судом в постановах від 19 вересня 2018 року у справі №643/4161/15, від 27 листопада 2019 року у справі №447/1716/17, від 10 червня 2020 року у справі №357/12491/18, від 14 липня 2020 року у справі №525/1592/18, від 08 квітня 2020 року у справі №658/1677/18.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції положень ст. 1194 ЦК України та необґрунтованого зменшення розміру матеріальної шкоди, завданої, внаслідок ДТП.

Щодо доводів позивача про стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 50 000, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Зокрема, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції врахував глибину фізичних та душевних страждань, завданих позивачу, наявність перешкод у реалізації своїх життєвих планів, а також вимоги розумності та справедливості, окрім того, урахував, що автомобіль позивача не відремонтований, що спричиняє йому певні незручності, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме у розмірі 20 000 грн.

Висновок суду першої інстанції щодо визначеного розміру моральної шкоди є правильним, законним та обґрунтованим. Суд правильно керувався засадами розумності, виваженості та справедливості.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), згідно якого, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

ЄСПЛ вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга адвоката Тригуба А.Ю. підлягає залишенню без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2023 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Тригуба Андрія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2024 року

Головуючий Т.О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А. Нежура