ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/27284/23

Провадження № 22-ц/4820/215/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2023 року (суддя Павловська А.А.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що позивач є власником автомобіля Tesla Model S 85. 25.07.2020 вказаний автомобіль прийнято в ремонт на станцію технічного обслуговування «Verita Service» за адресою: АДРЕСА_1 . Власником СТО є фізична особа-підприємець ОСОБА_2 .

Виконанням ремонтних робіт по автомобілю, підбором та складанням списку запчастин займався ОСОБА_3 та ОСОБА_4

04.08.2020 позивачем надано ОСОБА_4 8400 доларів США в відділенні банку в присутності ОСОБА_3 для ремонту автомобіля Tesla Model S 85.

Вказував, що фактично між сторонами укладено усний договір щодо надання послуг по ремонту транспортного засобу, було досягнуто усіх істотних умов щодо строку, ремонту, порядку проведення ремонтних робіт, та закупівлі деталей.

Проте вказані кошти не були витрачені належним чином, а внаслідок неправомірних дій були витрачені на реалізацію власних потреб керівництва вказаного вище СТО, чим фактично їх було привласнено.

З метою приховання незаконного використання грошових коштів позивача не за призначенням, останнього вводили в оману, а саме, повідомляли неправдиву інформацію, надавали підроблені чеки, нібито закуповували деталі для ремонту, які не потрібні.

У жовтні 2020 року позивач дізнається від постачальника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про шахрайство з боку СТО, а саме закупівлю запчастин по завищеній ціні, та у листопаді 2020 року вирішує забрати автомобіль з території СТО. Однак, власник СТО категорично відмовився надавити акти виконаних робіт та підтверджуючих документів щодо використання, переданих позивачем коштів, у розмірі 106451,10 грн (еквівалент на момент передачі 3843 долар США).

З урахуванням вищевикладеного, просив суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 106451,10 грн та моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2023 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог повністю. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що рішення суду першої інстанції щодо розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження обмежило його права щодо розгляду справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін та допиту свідків, унеможливило позивача надати усні пояснення суду та залучити представника. Зазначає, що судом не витребувано матеріалів кримінального провадження, де позивача визнано потерпілим, для їх об`єктивної оцінки, не допитано усіх наявних свідків, не витребувано додаткових матеріалів, не допущено захисника позивача до розгляду справи. Крім того, вказує, що судом взагалі не розглядалось питання завдання позивачу моральної шкоди, не досліджено фактично жодного документу. Зазначене, на думку скаржника, призвело до формального прийняття рішення та відсутності об`єктивного розгляду справи судом.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно видаткової накладної №7 від 12.08.2020 ОСОБА_4 придбав у постачальника Tesla Servise Львів ОСОБА_7 32 найменування деталей на суму 4520,00 доларів США (а.с.4).

Зі змісту заяви на видачу готівки 21 від 04.08.2020 вбачається, що позивачеві АТ «УКРСИББАНК» видано з поточного рахунку № НОМЕР_1 8400 доларів США еквівалент у гривнях 232986,60 грн (а.с. 7).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За змістом положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як на підставу своїх позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди позивач посилався на той факт, що внаслідок неправомірної поведінки відповідача ФОП ОСОБА_2 як власника станції технічного обслуговування «Verita Service», він змушений звертатися до суду з метою повернення незаконно витрачених ОСОБА_2 грошових коштів, які позивач передав для ремонту свого автомобіля у розмірі 106 451,10 грн.

Однак, в підтвердження таких обґрунтувань позивач суду першої інстанції жодних доказів не надав. Не містить посилання на такі докази й апеляційна скарга.

Відповідно до п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч.5 ст. 177 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.3 ст.13 ЦПК України).

Таким чином, на позивача покладається обов`язок доведення позовних вимог.

Разом з тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження договірних відносин з ФОП ОСОБА_2 , передачі автомобіля Tesla Model S 85 на ремонт на станцію технічного обслуговування «Verita Service», власником якої є відповідач та факту сплати коштів за ремонт автомобіля.

Надані позивачем копії письмових пояснень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не є достовірними доказами, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Адже, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Крім того, позивачем в суді першої інстанції не заявлено клопотання ні про виклик свідків, ні про витребування матеріалів кримінального провадження (які він вважав мають значення для даної справи), ні про залучення до участі у справі його представника.

Посилання скаржника на необґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди не заслуговують на увагу. Оскільки, згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

А тому, моральна шкода не може стягуватися сама по собі, не будучи наслідком порушення права чи інтересу позивача. Якщо право, за захистом якого подано позов, не порушено, то і підстави для відшкодування моральної шкоди (похідна вимога) відсутні.

За таких обставин рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог за недоведеністю є законним та обґрунтованим.

Також апеляційний суд відхиляє твердження скаржника, щодо порушення його конституційних прав у зв`язку з розглядом справи в поряду спрощеного провадження, та неможливістю у зв`язку з цим надати особисті пояснення, викликати свідків, залучити представника.

У відповідності до ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи,у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину,стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів,зміну способу їх стягнення,якщо такі вимоги непов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства(материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормами ч. 1 ст. 274 ЦПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 106451,10 грн та моральну шкоду у розмірі 30 000 грн, що в сумі становить 136451,1 грн

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Оскільки ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то суд правомірно у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України розглянув дану справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай