Справа № 346/1610/24
Провадження № 2/346/1059/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді П`ятковського В.І.

секретаря Насадик В.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовною заявою адвоката Юркевич Христини Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Печеніжинська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Заповіту померла не залишила.

Станом на день її смерті з нею разом проживали позивач та його батько ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого він все належне йому на момент смерті майно заповів позивачу.

До складу спадщини, що відкрилася після смерті батьків входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

З метою оформлення права на спадщину позивач звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у зв`язку із тим, що житловий будинок належить членам колишнього колгоспного двору, і частки померлих батьків у майні колгоспного двору не визначена.

Просить суд визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її та позивача відсутності, позовні вимоги з вказаних підстав підтримала.

Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, подали суду заяви, про розгляд справи їхній відсутності щодо позову не заперечили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/04-13 передбачено, що «при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами».

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору, головою якого була мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння та випискою з інвентаризаційних матеріалів від 11 січня 2024 року № 78999 (а.с. 18, 19).

Згідно довідки старости Рунгурського старостинського округу Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 23 серпня 2023 року № 365 у вказаному будинковолодінні станом на 01 липня 1990 року були зареєстровані та проживали голова колгоспного двору ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_4 , сини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 13). ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , про що 30 липня 2018 року складено актовий запис за № 153 (а.с. 8).

Згідно довідки старости Рунгурського старостинського округу Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 23 серпня 2023 року № 366 заповіт від імені померлої в Рунгурському старостинському окрузі не посвідчувався, станом на день смерті з нею проживали чоловік та син ОСОБА_1 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 , про що 30 березня 2023 року складено актовий запис № 404 (а.с. 7).

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим 31 січня 2023 року старостою Рунгурського старостинського округу Печеніжинської селищної радим Коломийського району Івано-Франківської області, яким ОСОБА_4 все належне йому на момент смерті майно заповів сину ОСОБА_1 (а.с. 15).

Позивач який проживав з померлим за однією адресою на день його смерті, вступив в управління спадковим майном та фактично прийняв спадщину.

З метою оформлення права на спадщину позивач, звернувся із відповідною заявою до приватного нотаріуса.

Проте, постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Антонюк Оксани Василівни, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено, у зв`язку із тим, що право власності на спадкове майно належить членам колишнього колгоспного двору, частка у складі колгоспного двору померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не визначена, що унеможливлює визначення складу спадкового майна (а.с. 16).

Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 від 18 січня 2024 року, його загальна площа його складає 79,4 кв.м., житлова 44,8 кв.м.

Згідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку від 25 березня 2024 року, ринкова вартість будинковолодіння становить 119 952 грн (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з того, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, він не взмозі оформити власність через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови двору, а відповідачі, як член колгоспного двору та представник органу місцевого самоврядування, не заперечили проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, суд вважає за можливе визнати за ними право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 200 ч. 3, 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителем АДРЕСА_1 - право власності на житловий будинок, позначений в технічному паспорті під літерою «А», загальною площею 79,4 кв.м. житловою - 44,8 кв.м. та господарські будівлі і споруди: стодолу позначену літерою «Б», стайню позначену літерою «В», вбиральню позначену літерою «Г», сарай позначений літерою «Д», літню кухню позначену літерою «Е», криницю позначену «№1», огорожу позначену «№», вимощення позначене І-ІІ, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: П`ятковський В. І.