єдиний унікальний номер справи 531/1448/24
номер провадження 2/531/566/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Герцова О. М.

за участі секретаря судового засідання Капленко Є. С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», за участі представника позивача Шкапенка Олександра Віталійовича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ - БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.12.2016 року у розмірі 78302,02 грн. та судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26.12.2016 відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ - БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, на підставі яких отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на його картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видану платіжну картку. Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета Заява разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «АКЦЕНТ БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. У порушення норм закону та умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 27.04.2024 має заборгованість 78302,02 грн., що складається із заборгованості за кредитом 47442,02 грн. та заборгованості по відсоткам 30860,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Ухвалою від 24.05.2024 року було відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

05.06.2024 до суду від представника відповідача за довіреністю Шимкової Н.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги визнає частково у розмірі 47442,02 грн. (заборгованість за кредитом), в іншій частині заперечує, посилаючись на те, що підписана Анкета заява не містить домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Зазначає, що позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, оскільки витяг з «Умов та правил надання банківських послуг», на які посилається позивач не містять підпису позичальника, тому такі Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору №б/н від 26.12.2016 року, а також те, що вказані документи на момент отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, містили вказані умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та штрафу у зазначеному розмірах і порядках нарахування. А розрахунок заборгованості не може слугувати підтвердженням існування боргу, оскільки він не є первинним документом, так як не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 4.10 «Положення про організацію операційної діяльності в банках України». На підставі викладеного, представник відповідача у відзиві на позовну заяву прохав у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками у сумі 30860,00 грн. відмовити, покласти судовий збір пропорційну розміру задоволених позовних вимог.

01.07.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відповідач в Анкеті Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір №б/н від 26.12.2016) підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язання в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладених на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, отже ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Щодо процентів вказує, що позичальник отримав кредитну карту та скористався кредитними коштами, тобто він погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів (ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України фактичне прийняття пропозиції до укладення договору дією) і повинен сплачувати процентну ставку. На підтвердження вірності розрахунку до матеріалів справи було додано банківську виписку (яка є первинним документом відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік»), де в тому числі відображено використання відповідачем кредитного ліміту. У відповіді на відзив позивач прохав задовольнити позовні вимоги та проводити розгляд справи за відсутності представника позивача.

Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку - банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 26.12.2016 року між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку шляхом самостійного роздрукування з сайту банку.

Разом з тим, надані позивачем витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та Витяг з Тарифів користування карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» не містять підпису відповідача.

Згідно довідки за картами відповідачу було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано три картки: № НОМЕР_2 зі строком дії до серпня 2020 року; № НОМЕР_3 зі строком дії до липня 2022 року; № НОМЕР_4 зі строком дії до липня 2027 року.

Відповідно до довідки за лімітами ОСОБА_1 26.12.2016 було встановлено кредитний ліміт 0,00 грн, який декілька разів змінювався, а саме: 29.09.2018 - кредитний ліміт збільшено до 17 000,00 грн; 12.12.2018 - кредитний ліміт збільшено до 20400,00 грн., 04.02.2020 - кредитний ліміт збільшено до 35000,00 грн., 12.05.2020 - кредитний ліміт збільшено до 50000,00 грн., 29.08.2023 - кредитний ліміт зменшено до 47442,02 грн., 23.11.2023 - кредитний ліміт збільшено до 47500,00 грн.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 27.04.2024 заборгованість відповідача за даним кредитним договором перед банком становить 78302,02 грн, з яких: 47442,02 грн - заборгованість за кредитом; 30860,00 грн - заборгованість по відсоткам.

Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив випискою за карткою станом на 27.04.2024 за період з 26.12.2016 по 27.04.2024.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 26.12. 2016 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» ,«Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ БАНК».

Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ - БАНК», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, відсоткова ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ - БАНК» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву-Анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та штрафу, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, суд звертає увагу, що витяг, долучений до позову є витягом щодо умов в АТ «АКЦЕНТ - БАНК», в той час, як договір відповідачем укладено з ПАТ «Акцент-Банк», а зміна найменування позивача на АТ «АКЦЕНТ - БАНК» відбулася на підставі рішення загальних зборів ПАТ «АКЦЕНТ БАНК» від 25 квітня 2018 року, що підтверджується наданою позивачем копією Статуту АТ «АКЦЕНТ БАНК».

Суд приходить висновку, що в цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися як ПАТ «АКЦЕНТ - БАНК», так і АТ «АКЦЕНТ - БАНК».

Також не приймає суд до уваги посилання позивача на обов`язок відповідача кожного разу ознайомлюватися зі змінами та виконувати їх, оскільки укладаючи договір відповідач не надавав право Банку в односторонньому порядку змінювати умови договору. Крім того, таке право у випадку зміни суттєвих умов договору, таких як розмір штрафів та процентів суперечать загальним засадам. Посилання позивача на те, що відповідач погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів конклюдентними діями і повинен сплачувати процентну ставку суд відхиляє, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, яку саме процентну ставку погоджено сторонами. Сам факт сплати процентів відповідачем не свідчить про погодження його із будь-яким розміром процентів, який би бажав позивач.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ БАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Вищезазначене повністю узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

Отже, розмір заборгованості, яка складається із заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 30860,00 грн., у вищевказаному контексті, суд вважає недоведеним.

Сума заборгованості непогашеного тіла кредиту відповідачем перед банком становить 47442,02 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, з яким погоджується і відповідач, і суд.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджується Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884,тому є належним доказом при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри, як, зокрема, особові рахунки та виписки з них. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 57, п. 59, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України,затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75).

На підтвердження позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором позивач надав, зокрема, виписку за договором № б/н від 26.12.2016 року станом на 27.04.2024, з якої встановлено що позивач отримав кредитні кошти Банку та користувався ними, здійснюючи певні операції за картковим рахунком, які і відображені у вказаній виписці.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про те, що позов у частині стягнення заборгованості за кредитним договором за простроченим тілом кредиту підлягає задоволенню, а в іншій частині вимог - належить відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн.

З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 47442,02 грн, тобто 60,59 % від ціни позову, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1834,66грн (3028,00 х 60,59 % = 1834,66).

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 549, 611, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України, керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК», за участі представника позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (адреса: м.Дніпро, вул. Батумська, 11, рахунок № НОМЕР_6 , , МФО 307770) суму заборгованості за кредитним договором б/н від 26.12.2016 року - 47442,02 грн. (сорок сім тисяч чотириста сорок дві гривні дві копійки), що складається із заборгованості за тілом кредиту.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (м.Дніпро, вул. Батумська, 11, рахунок № НОМЕР_6 , , МФО 307770, понесені ними витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1834,66 грн. (одна тисяча вісімсот тридцять чотири гривні шістдесят шість копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О. М. Герцов