Справа № 643/1237/24
Провадження № 2/643/1571/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання: Костенюк А.В.,

представника позивача Столітнього М.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 5515986 від 09.02.2022 в розмірі 51245,25 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 5515986 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022 та розміщених їх на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов договору сума кредиту складає 11500,00 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів - кожні 15 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (04.02.2023) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 11500,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Зазначений Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом.

Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: «1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 1.5.2. Знижена процентна ставка 1,493 % в день за передбачених в договорі умов. 24.02.2022 відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 2574,56 грн. 30.03.2022 відповідач здійснив платіж оплати тіла кредиту на рахунок кредитора в розмірі 1000.00 грн. У період з 01.05.2022 по 22.09.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. 10.05.2022 відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 2089,50 грн. Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів (23.09.2022 - 21.11.2022) в межах строку договору відповідно до наступного: 10500 грн * 1,99% = 208,95 грн*60 календарних днів = 12537 грн. ТОВ «Авентус Україна» закінчило нарахування, а позивач почав здійснювати нарахування з наступного дня. Тобто нарахування здійснено другим кредитором за інший період, проте в рамках погодженого сторонами строку договору.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 29.05.2023 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення.

Посилаючись на вказані обставини, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь вищевказану заборгованість за кредитним договором у розмірі 51245,25 грн, з яких: 38708,25 грн. сума заборгованості, 12537,00 грн. - нараховані відсотки за 60 календарних днів.

Не погодившись із позовними вимогами відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про часткове визнання позову в якій зазначила, що новим кредитором не здійснювались заходи досудового врегулювання спору. Відповідно до Договору факторингу №29.05/23-Ф від 29.05.2023, який додається позивачем, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором, який закінчився у лютому 2023 року, а також відповідно до витягу з реєстру боржників, який міститься у матеріалах справи сума боргу складає 38 708,25 грн. Новий кредитор, якому перейшло право вимоги за кредитним договором, який закінчився, не може змінювати суму боргу. Якщо в межах дії договору первісний кредитор не нарахував відсотки за користування кредитом, то новий кредитор після закінчення дії кредитного договору та відступлення йому права вимоги, позбавлений такого права. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу вказала, що сума 10 000,00 грн. є завищеною та необґрунтованою в даній справі, а тому прохала стягнути суму заборгованості у розмірі 38708,25 грн., в іншій частині щодо стягнення боргу відмовити та зменшити витрати на правничу допомогу до 4000,00 грн.

Представником позивача Столітнім М.М. подано відповідь на відзив в якому зазначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання пору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист. Сума заборгованості за договором розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ «Авентус Україна». Як первісний Кредитор, ТОВ «Авентус Україна» здійснив розрахунок відповідно до умов договору. Товариством в свою чергу було надано розрахунок заборгованості по кредитному договору, який оформлений належним чином як документ товариства, що підписаний директором ТОВ «Авентус Україна» та скріплений печаткою товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді від 09.02.2024 провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Представник позивача Столітній М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що банк нарахував відсотки за два місяці, а саме за період з 23.09.2022 по 21.11.2022 в межах строку кредитного договору з власної ініціативи. При цьому, погодився із позицією відповідачки щодо стягнення заборгованості відповідно до витягу з реєстру боржників у сумі боргу, яка складає 38 708,25 грн. Стосовно стягнення з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу, прохав задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 09.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 5515986 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 11500,00 грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С536553, 09.02.2022, 20:13:09 (а.с. 19-24). Зазначений кредитний договір укладено відповідно до правил надання коштів у позику, втому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022 та розміщених їх на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Відповідно до п.п.1.3, 1.4 сума кредиту складає 11500,00 грн., строк кредитування 360 днів, періодичність платежу зі сплати процентів кожні 15 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день (п.1.5.1 Договору), знижена процентна ставка 1,493% (п.1.5.2).

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши відповідачу кредит в сумі 11500 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № № НОМЕР_1 на суму 11500,00 грн., що сторонами не заперечується.

Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, оплати за кредитним договором не здійснювала.

Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 28.05.2023 у відповідачки утворилась заборгованість в загальному розмірі 38705,25 грн. (а.с.25-37).

29.05.2023 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 29.05/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення (а.с. 56-60,78-81).

Відповідно до п.1.2, п. 1.7 договору факторингу № 29.05/23-Ф від 29.05.2023 перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту приймання - передачі Реєстру Боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набувають відповідні права вимоги. Права вимоги вважаються прийнятими Фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним Акту прийому-передачі реєстру боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 29.05.2023 до Договору факторингу № 29-05/2023 від 29.05.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право вимоги до відповідача в розмірі 38708,25 грн. 00 коп., яка складається з: 10500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28208,25 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.15).

Таким чином, до ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" перейшли всі права щодо права вимоги до ОСОБА_2 за договором № 5515986 від 09.02.2022 у сумі 38208,25 грн.

Згідно із ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за електронним договором про надання споживчого кредиту від 09.02.2022 та надало відповідачу кредит в сумі 11500 грн., однак відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на момент укладення договору факторингу, а саме 29.05.2024, має заборгованість в сумі 38708,25 грн., яка складається з: 10500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28208,25 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі до Договору факторингу № 29.05/23-Ф саме у зазначеній сумі -38708,25 грн.

Враховуючи, що при відступленні права вимоги, в тому числі за договорами факторингу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, права і обов`язки боржника залишаються незмінними, на момент переходу прав строк кредитного договору закінчився, суд вважає, що укладеними договорами факторингу встановлені підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором № 5515986 про надання споживчого кредиту від 09.02.2022 у розмірі 38708,25 грн. В частині нарахованих позивачем відсотків за період з 23.09.2022 по 21.11.2022 у сумі 12537,00 грн. слід відмовити, як таких що суперечать положенням ст. 514 ЦК України.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

З матеріалів справи встановлено, що 10.07.2023 між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір про надання правової допомоги № 10/07-2023 (а.с.73-74).

Обсяг правової допомоги визначено у Звіті про надання правової допомоги згідно з Договором № 10/07-2023 від 10.07.2023, складеного 02.02.2024 між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а саме: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5515986, між ТОВ «Авентус Україна» ОСОБА_2 ; 2) складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором; 3) подання до суду позовної заяви в інтересах Клієнта - кількість годин - 10, загальна вартість - 10000 грн. 00 коп. (а.с.75).

Вказана сума була сплачена товариством на підставі Рахунку на оплату по замовленню № 500/02/02 від 02.02.2024, призначення платежу - сплата за послуги аналізу, складання та подання позовної заяви за договором № 5515986 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 (а.с. 76), що підтверджується платіжною інструкцією від 05.02.2024 (а.с.72).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 10 000 грн. 00 коп. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.

Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, ніж зазначено у Звіті про надання правової допомоги згідно з Договором № 10/07-2023 від 02.02.2024, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідачки на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених у цій справі у сумі 5 000 грн. 00 коп.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовнихвимог, оскільки позов задоволено частково (на 75,57 %), тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 1829,88 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, ст. ст. 514, 526, 530, 610, 625, 629, 1054, 1055 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. № 15, офіс № 118/2; , заборгованість за кредитним договором № 5515986 від 09.02.2022 в розмірі 38708 (тридцять вісім тисяч сімсот вісім) грн. 25 коп., яка складається з: 10500 грн. 00 коп. - сума кредиту; 28208 грн. 25 коп. - сума процентів за користування кредитом.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. № 15, офіс № 118/2; , судовий збір у розмірі 1829 (одна тисяча вісімсот двадцять дев`ять) грн. 88 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., а всього стягнути судових витрат у розмірі 6829 (шість тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн. 88 коп.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 17.05.2024.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. № 15, офіс № 118/2; .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Поліщук