_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/7664/23
Провадження № 2/947/277/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі :

головуючого - судді Коваленко О.Б.,

за участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ТОВ «Атланта», про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів у розмірі 54 487, 21 грн.

Представник позивача посилається на те, що в лютому 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виникла домовленість щодо укладання договору купівлі-продажу частки квартири, що складалися з 3х кімнат № 141, 142, 143 (у секції гуртожитку № 141, 142, 143, 138, 139, 140) в будинку АДРЕСА_1 , та належала продавцю на праві власності (свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане 04.05.2020 року ДВЖПП "Укрбуд" )

Між ними було оговорено усі суттєві умови, на яких вони збиралися укласти договір купівлі-продажу вказаної частки квартири, як ціна продажу, розмір авансового платежу строк підготовки усіх необхідних документів для укладення договору купівлі-продажу та строк укладення договору купівлі-продажу.

Послуги з пошуку потенційних покупців вказаної частки квартири продавцю ОСОБА_2 надавало ТОВ «Агентство нерухомості Атланта», за допомогою та за участі якого в якості посередника, було укладено між ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 договір про намір укласти угоду за № 9/4 від 11.02.2022 року.

Як зазначено в договорі про намір укласти договір № 9/4 від 11.02.2022 року вартість вказаних кімнат №141, 142, 143 (у секції гуртожитку № 141, 142, 143, 138, 139, 140) в будинку АДРЕСА_1 , була визначена в еквіваленті 27 500 доларів США. Строк укладення договору купівлі-продажу вказаного майна визначили до 28.02.2022 року.

На підтвердження досягнення домовленості та в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 суму «забезпечувального зобов`язання» в розмірі еквівалентному 1490 доларів США.

Як було визначено пунктом 4.4. договору про намір укласти угоду №/4 від 11.02.2022 року, вказана сума «забезпечувального платежу» передавалася в забезпечення виконання зобов`язань щодо укладення договору купівлі-продажу квартири та в рахунок належних платежів за договором купівлі-продажу.

Як вже було зазначено, кінцевим терміном укладання договору купівлі-продажу квартири було визначено 28.02.2022 року.

Країна-агресор з 24.02.2022 року окупувала частину території України і щоденно здійснювала ракетні атаки на населені пункти України, руйнуючи все навкруги, в зв`язку з чим Представник агентства нерухомості не міг роз`яснити подальші наші дії.

Окрім іншого, з початку воєнної агресії в Україні Постановою КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було зупинено роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Внаслідок законодавчої заборони було унеможливлено вчинення нотаріальних та реєстраційних дій щодо нерухомого майна, а, відповідно, стало неможливим укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири.

З вказаними виключними обставинами, сплив строк, до якого належало укласти договір купівлі-продажу квартири - 28.02.2022 року.

Враховуючи, що ТОВ «Агентство нерухомості Атланта» надавало послуги з продажу квартири ОСОБА_2 , з боку його представників не було здійснено дій щодо визначення нового строку укладання договору купівлі-продажу.

Також з`ясувалося, що власниками частки квартири в розмірі 573/1000, що складалася з кімнат 138, 139, 140, 141, 142, 143 (у секції гуртожитку № 141, 142, 143, 138, 139, 140) в будинку АДРЕСА_1 , в рівних частках, крім ОСОБА_2 , були ще ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які жодним чином не приймали участі в укладання договору про наміри №9/4 від 11.02.2022 року. Позивачка вважає, що відповідачем навмисне не залучено до підписання вказаного договору всіх співвласників кімнат № НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , в зв`язку з чим позивачці невідомо чи згодні вони були взагалі продавати належні їм кімнати.

Таким чином, за сукупністю виниклих обставин, яка кожна має самостійну підставу, зобов`язання щодо укладення договору купівлі-продажу квартири припинилися.

Натомість, коли позивачка звернулася до ТОВ «Агентство нерухомості Атланта» та до ОСОБА_2 з приводу повернення переданого «забезпечувального платежу» в розмірі 1490 доларів США, їй в категоричній формі було відмовлено, нібито з причин відмови від укладання договору купівлі-продажу квартири.

Згодом позивачка дізналася, що в вересні 2022 року одна із кімнат, а саме № НОМЕР_2 , що складала 181/1000 частку квартири була подарована на підставі договору дарування від 27.09.2022 року ОСОБА_7 , та відповідно змінилися частки, що належать кожному з співвласників з 573/4000 на 392/4000

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник ТОВ «Атланта» пояснив у судовому засіданні, що у передачі грошових коштів він не брав участі; перенесення укладення угоди здійснювалося нотаріусом, ТОВ «Агентство нерухомості Атланта» тільки повідомляло сторони угоди про дані перенесення.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 11 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виникла домовленість щодо укладання договору купівлі-продажу частки квартири, що складалися з 3х кімнат № 141, 142, 143 (у секції гуртожитку № 141, 142, 143, 138, 139, 140) в будинку АДРЕСА_1 , та належала продавцю на праві власності (свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане 04.05.2020 року ДВЖПП "Укрбуд" )

Як зазначено в договорі про намір укласти договір № 9/4 від 11.02.2022 року, вартість вказаних кімнат №141, 142, 143 (у секції гуртожитку № 141, 142, 143, 138, 139, 140) в будинку АДРЕСА_1 , була визначена в еквіваленті 27 500 доларів США. Строк укладення договору купівлі-продажу вказаного майна визначили до 28.02.2022 року.

Згідно зазначеного договору позивачем передано відповідачу 1490 доларів США за офіційним курсом на день укладення цього Договору.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Згідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна зі сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

При цьому, відсутність вини у не укладенні договору купівлі-продажу правового значення не мають та не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку повернути сплачений за попереднім договором аванс, оскільки чинним законодавством не передбачено залишення авансу або його частини у сторони попереднього договору у випадку не укладення основного договору.

В силу положень частини третьої статті 635 ЦК України припиняються зобов`язання сторін укласти основний договір, що унеможливлює спонукання до укладення основного договору в судовому порядку, виконання обов`язку в натурі чи виникнення основного договірного зобов`язання як правової підстави для виникнення у набувача права власності на майно. Проте припинення зобов`язання за попереднім договором не звільняє сторін від відповідальності, зокрема, передбаченої умовами попереднього договору, за порушення, вчинене під час його дії.

Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 22 квітня 2021 року в справі № 551/980/19 та від 15 липня2020 року в справі № 205/5667/16-ц.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду висловленої у постанові №296/10217/15-ц від 07.07.2020 року, згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Так, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.

Сума коштів передана позивачем відповідачу 11.02.2022 року , що еквівалентно 1490 доларів США за офіційним курсом НБУ на 11.02.2022 року, є авансом, що визначено сторонами в п. 4.4 Попереднього договору, не є завдатком, в розумінні статтею 570 ЦК України, а тому, враховуючи, що у передбачений попереднім договором строк сторони не уклали договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна, платіж за попереднім договором підлягає поверненню позивачу.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ТОВ «Атланта», про стягнення грошових коштів,

задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , суму коштів у розмірі 54 487, 21 грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 10.03.2024 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.