Номер провадження: 22-ц/813/3089/24
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Перший Київський відділ державної виконавчої служби, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Тетяна Андріївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 ,

на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2023 року,

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Перший Київський відділ державної виконавчої служби, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Тетяна Андріївна

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в обґрунтування якого зазначила, що 12.01.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., відповідно до якого позивач надала відповідачу позику у розмірі 200000 грн, що еквівалентно 12698,41 доларів США.

Станом на 22.09.2023 року відповідач зобов`язання не виконала.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в загальному розмірі 1058492,51 грн, який складається з суми основного боргу простроченого станом на 08.02.2022 року - 780873,47 грн, інфляційних втрат за період з 09.02.2022 року по 01.07.2023 року - 239752,04 грн, 3% річних за період з 09.02.2022 року по 22.09.2023 року 37867 грн, зазначивши у виконавчому документі про нарахування 3% річних на суму боргу 780873,47 грн.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої ОСОБА_1 зазначила, що є всі підстави вважати, що відповідач намагається відчужити нерухоме майно, борг не повернуто, відповідач уникає обов`язку з повернення коштів, тому на думку позивача невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду.

ОСОБА_1 просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_2 із забороною всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії, вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо усього майна, належного ОСОБА_2 , в тому числі в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Київський районний суд м. Одеси ухвалою від 27 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнив.

Заборонив органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти реєстраційні дії, в тому числі будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень на об`єкт загальною площею 129,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Наклав арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_2 із забороною всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії, вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо усього майна, належного ОСОБА_2 .

Заборонив органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти реєстраційні дії, в тому числі будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень на об`єкт загальною площею 129,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Наклав арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_2 , із забороною всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії, вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо усього майна, належного ОСОБА_2

Київський районний суд м. Одеси ухвалою від 05.10.2023 року вніс виправлення в текст ухвали Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2023 року по справі № 947/30456/23, виключивши з резолютивної частини ухвали другий абзац та виклавши резолютивну частину ухвали наступним чином: «Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити. Накласти арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_2 , із забороною всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії, вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо усього майна, належного ОСОБА_2 ».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2023 року та постановити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Київський районний суд міста Одеси не мотивував прийнятого судового рішення, не надав оцінки обґрунтованості доводам заявника щодо необхідності вжиття заявлених заходів та співрозмірності таких заходів заявленим позовним вимогам. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження обґрунтованості доводів позивача, вчинення будь-яких дій відповідачем. Зазначає, що у Приморському районному суді перебуває справа № 522/6013/23 за позовом ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, у якій спір по суті не вирішений. Окрім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі № 947/14376/22 від 19.09.2023 року виконавчий напис № 608 від 16 червня 2022 року, вчинений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 355552,94 грн за договором позики серії НАК № 748887 визнано таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.12.2023 року відкрито провадження у вказаній справі та роз`яснено право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги з доданими документами отримала 15.11.2023 року та 06.12.2023 року, в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

У відзиві на апеляційну скаргу просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на те, що предметом спору є стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 суму боргу згідно договору позики серії НАК № 748887, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., що зареєстрований в Реєстрі за № 19, а не визнання недійсним вказаного договору. Доводи апеляційної скарги не стосуються предмета спору.

Треті особи копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги з доданими документами отримали 15.11.2023 року та 06.12.2023 року, в особистих кабінетах Електронного суду, що підтверджується довідками. Пояснень від третіх осіб не надходило.

Представник скаржника копію ухвали про відкриття провадження отримав 06.12.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач у судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення,

Відповідач повідомлена у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник відповідача, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору судові повістки отримали 18.04.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 29.04.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання частково задовольнив клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів, а саме долучив до матеріалів справи копію постанови Одеського апеляційного суду від 01.04.2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.

Задовольняючи частково клопотання про долучення доказів та долучаючи до матеріалів справи копію постанови Одеського апеляційного суду від 01.04.2024 року, колегія суддів виходила з того, що відомості з Єдиного державного реєстру судових є загальнодоступними та отримання інформації з загальнодоступних державних реєстрів не є отриманням нових доказів. Разом з тим, в апеляційній скарзі скаржник посилається на обставини перебування у Приморському районному суді м. Одеси справи № 522/6013/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач відповідають заявленим позовним вимогам, оскільки відчуження нерухомого майна відповідача ускладнить виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову. Так, позов забезпечується шляхом: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Апеляційний суд зауважує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

ОСОБА_1 заява про забезпечення позову подана одночасно з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики у розмірі 1058492,51 грн, тобто позивач звернулась до суду з позовними вимогами майнового характеру.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 12 січня 2015 року між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) та ОСОБА_2 укладено договір позики серії НАК № 748887, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., який зареєстрований в реєстрі за № 19.

Відповідно до п. 1 вказаного договору позики ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 прийняла у власність від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 200000 грн, що за офіційним курсом НБУ 1574,95 гривні за 100 доларів США, є еквівалентом 12698,41 доларам США 41 центу за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент укладення даного договору. Позичальник зобов`язалася повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 200000 грн, що за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України є еквівалентом 12698,41 доларам США, встановленим на момент повернення грошових коштів за вимогою позикодавця,

01.02.2022 року ОСОБА_1 відправила лист-вимогу ОСОБА_2 про повернення боргу в розмірі 12698,41 доларів США у семиденний строк з дня пред`явлення листа-вимоги. Вказана вимога направлена ОСОБА_2 , що підтверджується рекомендованим листом АТ «Укрпошта» за № 380, надісланий 01.02.2022 року та описом поштового вкладення за № 380, в якому зазначено найменування вкладення: вимога від 01.02.2022 року.

16.06.2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 невиплачені у строк на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. грошові кошти у розмірі 355552,94 грн.

Київський районний суд м. Одеси рішенням від 19.09.2023 року визнав таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 608 від 16 червня 2022 року, вчинений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 355552,94 грн.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник вказує на те, що є всі підстави вважати, що відповідач намагається відчужити нерухоме майно, борг не повернуто, відповідач уникає обов`язку з повернення коштів, тому на думку позивача невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду.

Позивач просив застосувати заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_2 із забороною всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо усього майна, належного ОСОБА_2 .

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22, Верховний Суд у постанові від 11.12.2023 року у справі № 904/1934/23.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Предметом позову у цій справі є майнова вимога, до стягнення позивач заявив заборгованість за договором позики у розмірі 1058492,51 грн, який є значним, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, взявши до уваги подані позивачем докази щодо наявності між сторонами спору щодо стягнення заборгованості за договором позики дійшов правильного висновку, про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову у цій справі.

Апеляційний суд вважає, що існує ризик відчуження майна відповідача, що в подальшому може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, враховуючи поведінку відповідача, який на письмову вимогу заборгованість не погасив, звернення до суду з вимогами про визнання виконавчого напису № 608 від 16 червня 2022 року таким, що не підлягає виконанню.

Саме відповідач повинен доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення позову, про вжиття яких просить позивач у справі про стягнення грошової заборгованості.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 року у справі №905/446/22.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , посилається на висновки Верховного Суду, викладені у конкретних справах щодо неспівмірності заходів забезпечення позову, однак не зазначає, в чому саме полягає неспівмірність застосованих Київським районним судом м. Одеси заходів забезпечення позову у цій справі.

Вирішуючи питання про забезпечення позову апеляційний суд враховує співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо неспівмірності заходів забезпечення позову, апеляційний суд зазначає, таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором позики у розмірі 1058492,51 грн, тому застосування заходів забезпечення позову у цій справі у межах суми позову,буде співмірним та не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача.

При цьому колегія суддів зауважує, що застосування заходів забезпечення позову в межах суми позовних вимог не може вважатися не співмірним по відношенню до розміру позовних вимог, оскільки арешт буде накладений лише в межах суми, що відповідає ціні позову.

Апеляційний суд враховуючи наявні в матеріалах справи докази зазначає, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених позивача, за захистом яких останній звернувся до суду, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду справи майно буде відчужене на користь інших осіб, а реєстратором будуть вчинені нові реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін щодо власника, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за вказаним позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з позовом у цій справі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, вжите судом забезпечення позову з урахуванням ухвали Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2023 року про виправлення описки, у виді накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_2 , із забороною всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії, вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо усього майна, належного ОСОБА_2 підлягає застосуванню у межах суми позову 1058492 грн, та відповідатиме вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, доведеності обставин щодо ймовірності ускладнення виконання рішення суду та ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів в разі невжиття таких заходів та буде співмірним і не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача.

Слід зауважити, що обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідач, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпорядження ним.

Посилання в апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі № 482/1601/23 від 19.07.2023 року не береться апеляційним судом до уваги, оскільки не стосується предмету розгляду у цій справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвалу суду слід змінити, доповнивши абзац другий резолютивної частини після слів та цифр «належного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 » словами та цифрами «у межах суми позову 1058492 грн».

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2023 року, з урахування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2023 року про виправлення описки, змінити, доповнивши абзац другий резолютивної частини після слів та цифр «належного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 » словами та цифрами «у межах суми позову 1058492 грн».

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 травня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

О.Ю. Карташов