ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 684/542/23

Провадження № 22-ц/4820/438/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 684/542/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Якубчак Іванною Павлівною, на ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2023 року (суддя Гринчук С.М.) про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений 06.07.2022 з ОСОБА_2 , зареєстрований ВДРАЦС у м. Житомир Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №1118.

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Якубчак І.П., оскаржила її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Апелянтка посилається на те, що зважаючи на предмет позову, зупинення провадження у цій справі не відповідає загальним завданням цивільного судочинства, зокрема справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенню цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторін, адже це порушує інтереси і право позивача на розірвання шлюбу. Постановлена ухвала прямо порушує право позивачки на припинення шлюбу; порушує норми Сімейного Кодексу і Конституції України. Апелянтка зауважує, що сторони разом не проживають, вже тривалий час кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами, спільних дітей не мають; фактично сім`я припинила своє існування, тому позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам обох з подружжя.

Формально стаття 251 ЦПК України містить імперативний обов`язок суду зупинити провадження незалежно від статусу сторони, що зобов`язує суд зупиняти провадження в справах, де стороною є військовослужбовець, що дає підстави для процесуальних зловживань. Фактично, будь-який судовий розгляд за участі військового унеможливлюється, або порушується право іншої сторони, як у випадку з поданням цього позову. Самі по собі довідки та накази про перебування сторони на військовій службі у складі Збройних Сил України, не є достатніми для зупинення провадження по справі. За таких обставин інститут зупинення провадження у справі не може бути застосований у справі про розірвання шлюбу на шкоду інтересам позивачки.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Якубчак І.П., просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 до апеляційного суду не надходив.

Справа розглядається в порядку частини 1 статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України, а тому, враховуючи положення статті 251 ЦПК України наявні підстави для зупинення провадження у цій справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Однак, апеляційний суд не погоджується із таким висновком районного суду. І вирішуючи питання про законність зупинення судом першої інстанції провадження у цій справі станом на 26.12.2023, колегія суддів виходить із наступного.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

У статті 129 Конституції України як основні засади судочинства проголошено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення (постанова Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 914/2150/18).

За положеннями пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупиняючи провадження у справі, районний суд керувався тим, що відповідно до повідомлення тимчасово виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 04.12.2023 №10/1277 відповідач ОСОБА_2 був призваний по мобілізації 28 лютого 2022 року у в/ч НОМЕР_1 .

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що в/ч НОМЕР_1 до якої був призваний по мобілізації 28.02.2022 ОСОБА_2 , переведена на воєнний стан або залучена до проведення антитерористичної операції.

Разом із тим, оцінюючи повідомлення тимчасово виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 04.12.2023 №10/1277 про те, що відповідач ОСОБА_2 був призваний по мобілізації 28 лютого 2022 року у в/ч НОМЕР_1 , як належний доказ, суд першої інстанції не врахував, що на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан та залишив поза увагою, що зазначене повідомлення не містить відомостей про те, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, а ОСОБА_2 виконує бойові завдання у зоні бойових дій, не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій.

Отже, повідомлення тимчасово виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 04.12.2023 №10/1277 не є беззаперечним доказом, що підтверджує наявність підстав для зупинення провадження у справі, що передбачені пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Подібний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суд від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 (провадження № 61-9218св22), від 16 серпня 2023 року у справі № 357/3844/20 (провадження № 61-100045св22).

За таких обставин, районний суд дійшов передчасного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду не може вважатись законною та обґрунтованою, оскільки відсутні докази на підтвердження наявності підстав для зупинення провадження у справі станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали, що передбачені змістом пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про те, що оскаржуване судове рішення судом першої інстанції постановлене без додержання норм процесуального права, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу районного суду скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат за результатами апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Якубчак Іванною Павлівною задовольнити.

Ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2024 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай