Дата документу 23.01.2024
Справа № 334/606/24
Провадження № 2-н/334/26/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23 січня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Новікова Н.В., розглянувши заяву про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з боржниці на користь заявника заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2020 по 30.09.2023 у сумі 27792 грн. 96 коп., 3 відсотки річних у сумі 627 грн. 60 коп.; інфляційних витрат у сумі 2149 грн. 16 коп.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

До суду із заявою про видачу судового наказу стягувач звернувся 23.01.2024, в якій просить стягнути суму заборгованості заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2020 по 30.09.2023, тобто поза межами визначеними ст. 257 ЦПК.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана поза межами строку виникнення права вимоги, який перевищує позовну давність, на підставі пункту 5 частини першої статті 165 ЦПК України у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Вказані висновки в повній мірі узгоджуються з пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», яким роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Відповідно до положень частини другої статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 165, 166, 260 ЦПК України, суддя -

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: