Справа № 212/3198/23
У Х В А Л А

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню

26 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Дехти Р.В., за участі секретаря судового засідання Зюркевич В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті кривий Ріг, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за заявою ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2024 року ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» звернулось до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі №212/3198/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я

В обґрунтування вказаної вимоги заявник посилався на те, що виконавчий лист пред`явлений до виконання не підлягає примусовому виконанню, оскільки добровільно виконано боржником поза межами виконавчого провадження, крім того зазначив, що сума моральної шкоди перед стягувачем сплачена у повному обсязі. Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.06.2023 по справі №212/3198/23, на підставі якого було видано виконавчий лист є виконаним в добровільному порядку на банківські реквізити ОСОБА_1 та в повному обсязі - 06.12.2023, тобто до моменту відкриття виконавчого провадження.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справу не подавали.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ «ЦГЗК» про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, задовольнити частково. Стягнуто з ПрАТ «ЦГЗК» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 60 999 гривень. Стягнуто з ПрАТ «ЦГЗК» на користь держави судовий збір в сумі 1 073,60 гривень.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.11.2023 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року залишити без змін.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року набрало законної сили 29.11.2023р.

22.12.2023р. позивач отримав виконавчий лист № 212/3198/23, 2/212/1503/23.

08.01.2024р. державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сокол Ганною Леонідівною, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання та відкрито виконавче провадження № 73718688 з примусового виконання виконавчого листа № 212/3198/23,2/212/1503/23, виданого 29.11.2023 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 60 999,00 грн..

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV ПК України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» внесено зміни до п.п. 164.2.14 статті 164 ПК України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

Вказаним законом, зокрема, підпункт «а» підпункту 164.2.14 доповнено словами: «а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом».

Таким чином, згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Після 23 травня 2020 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», суми, які сплачуються особі на відшкодування моральної шкоди є об`єктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб.

Відповідно до п.п. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема податковий агент.

Згідно п. 14.1.180 Податкового кодексу України податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб є юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

При цьому, наприклад, аналогічно, при виплаті доходу у вигляді заробітної плати, податок сплачується роботодавцем з утриманням сум податків із суми, що нарахована як заробітна плата.

Таким чином, податки і збори із суми, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню та виплаті при виконанні відповідного судового рішення та за рахунок фізичної особи, які виплачується дохід.

З аналізу вище наведених норм також вбачається, що у випадку, якщо особа відшкодовує на користь фізичної особи моральну шкоду, вона виступає щодо такої фізичної особи податковим агентом та зобов`язана утримати і перерахувати податок із суми такого доходу та за рахунок фізичної особи, якій виплачується такий дохід.

Зазначена правова позиція узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеною в постанові від 07.10.2020р. в справі № 523/14396/19 (провадження № 61-10657св20), в якій ВС вказав: «… якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи моральну шкоду, завдану порушенням трудових прав, ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу». При цьому платником виступає особа, на користь якої винесено судове рішення про стягнення відшкодування моральної шкоди.

З наданих ПРАТ «ЦГЗК» платіжних інструкцій від 06.12.2023 року № , №, № вбачається, що боржник не має заборгованості за рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року.

В підтвердження правомірності дій в частині утримання ПДФО та військового збору заявник зазначив, що згідно п.п. 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Порядок і розмір сплати податку на доходи фізичних осіб із суми відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, передбачений п. п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п. «а» п.п.164.2.14 п. 164.2 ст. 164 (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 №466-ІХ, що набув чинності з 23.05.2020), п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Встановлення системи оподаткування, податків і зборів, їх розмірів та порядку сплати є виключно прерогативою закону. При унормуванні цих суспільних відносин держава має право визначати механізми, які забезпечують платником належну сплату податків і зборів.

Податкові пільги є складовою системи оподаткування, тому вони мають визначатися виключно законами України (пункт 1 частини другої статті 92 Конституції України).

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України встановлюється система оподаткування, податки і збори. А відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підприємство, як податковий агент, при виплаті суми відшкодування моральної шкоди самостійно обчислює та утримує суми податків і зборів, виходячи з бази оподаткування, ставок та пільг, передбачених на момент виплати, а також несе відповідальність за правильність, повноту та своєчасність обчислення і сплати податків і зборів, подання податкової звітності тощо.

Так, в даному випадку ПРАТ «ЦГЗК» є податковим агентом, а тому несе обов`язок за утримання і сплату податків. Суди не мають обов`язку в рішенні про стягнення моральної шкоди додатково вказувати про утримання податків та загальнообов`язкових зборів, оскільки обов`язок за утримання і сплату податків податковим агентом вже передбачено законодавством.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Після набрання рішення суду законної сили зміни в матеріально-правовому відношенні, встановленому судовим рішенням можуть відбуватись як в межах процедур виконавчого провадження, так і поза їх межами в силу специфіки матеріально-правових юридичних фактів.

У зв`язку з цим, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав відсутності обов`язку боржника повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин є, насамперед, процесуальним наслідком відображення розвитку матеріально-правового відношення після винесення рішення суду або ж набрання ним законної сили, процедурою реалізації у виконавчому процесі тих змін, які відбулися у встановленому судом матеріально - правовому відношенні та призвели до відсутності повністю або частково матеріально - правового обов`язку боржника.

Процедура встановлення таких змін вимагає аналізу вже встановленого судом матеріально-правового відношення, аналізу матеріально-правових юридичних фактів, які виникли вже після винесення рішення потребує оцінки доказів. Саме через це така процедура відбувається виключно за участі суду та не повинна реалізовуватися державним виконавцем самостійно.

У разі припинення матеріально-правового обов`язку боржника припиняється дія здійсненності рішення суду як однієї з його властивостей, що знаходить своє юридичне оформлення в ухвалі суду про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, спрямоване на захист прав боржника та запобігання «подвійного виконання», адже, незважаючи на добровільне виконання судового рішення, стягувач може повторно звернутись до державної виконавчої служби за його примусовим виконанням.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально- правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу -судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказані підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, зазначені у Постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц (провадження № 61-1592св17).

Таким чином, обов`язок, що добровільно виконаний боржником поза межами виконавчого провадження, у відповідності до змісту норм ст. 432 ЦПК є матеріально-правовою підставою для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

При цьому нормами процесуального права, які регулюють дані правовідносини передбачено саме добровільне, а не примусове виконання боржником грошового зобов`язання, а отже сплата Боржником заборгованості безпосередньо на рахунок стягувача є підставою для задоволення заяви про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Стаття 432 ЦПК дає підстави для висновку, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження (правова позиція у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11).

Судом встановлено, що стягнута сума моральної шкоди за рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року, за яким боржником виступає заявник, відсутня.

Тобто, встановлено, що зобов`язання боржників по стягненої суми моральної шкоди за рішенням суду відсутнє.

Наведене у свою чергу свідчить про наявність передбачених ст. 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Аналізуючи встановлені по справі обставини, виходячи з норм чинного законодавства України, у зв`язку з повним розрахунком за рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року, за яким ПРАТ «ЦГЗК» виступає боржником, суд дійшов висновку про задоволення заяви та визнання виконавчого № 212/3198/23,2/212/1503/23, виданого 29.11.2023 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 60 999,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» про визнання виконавчого листа №212/3198/23,2/212/1503/23, виданого 29.11.2023 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 212/3198/23, таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Виконавчий лист №212/3198/23,2/212/1503/23, виданий 29.11.2023 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 212/3198/23, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя Р. В. Дехта