Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/4695/23
Провадження № 2/644/282/24
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ротфельд Олени Олександрівни, Харківської міської ради, про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, -

УСТАНОВИВ:

Позивачем, 11.07.2023 року, подано до суду відповідну позовну заяву до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ротфельд Олени Олександрівни. Позивачка просить визначити їй додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном в 3 (три) місяця з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вона є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді двокімнатної квартири, в якій була зареєстрована лише її мати. Вважає, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері, інших спадкоємців немає. За життя мати склала заповіт, відповідно до якого заповідала все майно їй. Вважала, що наявність заповіту надає їй можливість в будь-який час оформити свої права, окрім того, на момент смерті матері спільно з нею проживала. 08.06.2023 року вона звернулась до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, але нотаріусом було запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, оскільки у неї було відсутнє документальне підтвердження факту проживання із спадкодавцем спільно. Останні роки вона майже щодня знаходилась поруч із матір`ю, бо надавала їй допомогу, а в січня 2020 року стан здоров`я матері погіршився значно, вона втратила практично змогу себе обслуговувати та з цього часу позивачка почала проживати із матір`ю за місцем її реєстрації, де й перебувала на день смерті матері. Окрім того, подати заяву у встановлений законом строк вона не мала можливості у зв`язку із військовою агресією російської федерації та оскільки з 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, на території Харківської області було запроваджено часткову евакуацію, припинили роботу нотаріуси, банки, державні установи та багато людей виїхало із міста. У зв`язку із масованими обстрілами міста, влучанням мінометних та артилерійських снарядів у будинок в квітні 2022 року була вимушена виїхати до с. Раків, Калушського району Івано-Франківської області, де отримала статус ВПО, знаходилась в селі без можливості виїжджати в районний центр, втратила роботу, не мала фінансової можливості звернутись до нотаріуса. Окрім того, вважала, що діють норми Постанови КМУ від 28.02.2022 року №164 щодо зупинення перебігу строку на прийняття спадщини на час воєнного стану. Лише в травні 2023 року повернулась до м. Харкова, звернулась до нотаріуса, та дізналась про пропуск строку. Просила врахувати сукупність обставин, що стали підставою для пропуску строку для подачі заяви, та задовольнити її позовні вимоги.

За клопотанням представника позивачки в ході підготовчого розгляду справи було залучено співвідповідача у справі Харківську міську раду.

Представником позивачки подано заяву про підтримання позовних вимог та проведення розгляду за їх відсутності, також не підтримали клопотання про виклик свідків.

Представник відповідача Харківської міської ради до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву не подавав, про час та дату розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідач Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ротфельд О.О. до суду не з`явилась, відзиву на позовну заяву не подавала, про час та дату розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Суд, з урахуванням наведеного, вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У частині 3статті 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оцінюючи належність відповідачів, суд зазначає наступне.

Позивачка заявила вимоги про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини в тому числі і до приватного нотаріуса, яка не є належним відповідачем у даній справі, оскільки нотаріус не відноситься до суб`єктів матеріальних відносин, які лежать в основі вчинення нотаріальних дій. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасників нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією.

Дана позиція висловлена у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»: «У справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі».

Така сама позиція висловлена і в ухвалі Колегії суддів Судової палати по цивільним справам Верховного Суду України від 05.12.2007 р. у справі № 6- 16344св07, де зазначено, що при розгляді справ, котрі стосуються оскарження прав і обов`язків сторін, набутих на підставі вчинених нотаріальних дій (окрім справ за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні), нотаріуси не є особами, прав і обов`язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична заінтересованість в результатах розгляду справи судом і реалізації прийнятого по ньому рішення.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» "належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами.

З урахуванням наведеного, вимоги позивачки до Приватного нотаріуса є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оцінюючи доводи позивачки до Харківської міської ради, суд зазначає наступне.

Позивач у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями паспортів, свідоцтва про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

ОСОБА_2 є власницею квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_3 частка квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.2005 року після смерті ОСОБА_4 , батька позивачки, та 1/2 частка на підставі Договору купівлі-продажу від 15.08.2003 року.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15.10.2013 року ОСОБА_2 склала заповіт, внаслідок своєї смерті зробила розпорядження: належну їй квартиру АДРЕСА_4 , заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт посвідчений державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Нікуліною О.М., зареєстрований в реєстрі за №2-1127.

Після смерті матері позивачка продовжувала здійснювати оплату комунальних послуг, що нараховувались за квартиру АДРЕСА_4 , про що свідчать надані квитанції.

08.06.2023 року було розглянуто звернення ОСОБА_1 про прийняття спадщини та приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ротфельд Оленою Олександрівною було роз`яснено, що заява не може бути прийнята до виконання, оскільки доказів, що підтверджують факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини до заяви не додано, та строк на подачу заяви пропущений. Рекомендувала надати відповідні документи, або звернутись до суду за встановленням додаткового строку для прийняття спадщини.

На ухвалу суду приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ротфельд О.О. було повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 нею нотаріусом, не заводилась.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальновідомим є факт, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який тривав на час розгляду заяви та неодноразово продовжувався. З урахуванням веденого в Україні воєнного стану, суд вважає, що у позивачки виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини.

При цьому, пунктом 3постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пункт 3 була виключено лише 03.05.2023 року, як таку, що суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому згідно позиції ВС (Постанова Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі №676/47/21 https://reyestr.court.gov.ua/Review/108654283) не підлягала застосуванню.

Тобто, дійсно, є підтвердженими доводи позивачки про те, що вона в установлений законом строк, не подала заяву, оскільки внаслідок обстрілів міста та влучання снарядів в будинок була вимушена виїхати до Івано-Франківської області, де знайшла тимчасових прихисток та повернулась лише в травні 2023 року, задля безпеки свого життя, окрім того, вважала, що діють норми відповідної Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в частині зупинення перебігу строку на прийняття спадщини на час воєнного стану.

Тому, суд враховує, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним та надані позивачем докази в їх сукупності, свідчать про поважність причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, враховуючи наявність заповіту складеного померлою матір`ю на користь доньки.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1221, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 141, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ротфельд Олени Олександрівни, Харківської міської ради, про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити частково.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ротфельд Олени Олександрівни, - відмовити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном в 3 (три) місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення виготовлений 19.03.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.В. Бугера