Справа № 595/331/24
Провадження № 2/595/163/2024
У Х В А Л А

19.03.2024 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Тхорик І.І.,

з участю секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бучач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Бучацького районного суду №595/1489/23 від 04 серпня 2023 року за заявою ОСОБА_2 , до розміру 1/10 частини заробітку (доходу), починаючи з 04 серпня 2023 року. В обґрунтування позову посилається на те, що 04.08.2023 Бучацьким районним судом видано судовий наказ №595/1489/23 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з нього на користь стягувача коштів на утримання дітей в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Однак, вважає, що вищевказаний наказ необґрунтованим та підлягає зміні, оскільки під час вирішення такого не досліджувалися жодних доказів, не були враховані вимоги ст. 182 СК України. Зокрема, ОСОБА_2 не навела фактів щодо тимчасового зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання її та дітей, а також те, що діти знаходяться на її утриманні. Станом на сьогодні, починаючи з 30.05.2022, ОСОБА_2 разом з дітьми проживають за кордоном, де офіційно отримують спеціальну допомогу на себе та дітей. Так, зокрема, згідно долученої довідки, ОСОБА_2 за період з 01 листопада 2023 року по 31 травня 2024 року отримала допомогу в розмірі 607,67 євро, а діти, відповідно: син ОСОБА_3 576,67 євро, син ОСОБА_4 504,67 євро, дочка ОСОБА_5 474,67 євро. Таку допомогу вони отримують щомісяця. Розмір загальної щомісячної допомоги, що виділяється для ОСОБА_2 становить 3320,46 євро, що в десять разів перевищує його дохід. Переконує, що він не спроможний оплачувати аліменти у встановленому розмірі, оскільки він не працює, в нього незадовільний стан здоров`я, що тягне за собою додаткові витрати на лікування, стороннього доходу в нього немає. Також звертає увагу, що нового набутого за цей період нерухомого та рухомого майна в нього немає. Окрім того, на його утриманні знаходиться мати, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка часто хворіє, потребує стороннього догляду та матеріальної підтримки. За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

04 березня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Оринник Н.С. на адресу суду направила відзив на позовну заяву, в якому, поміж іншого, просить повернути позов ОСОБА_1 , керуючись п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України. В обґрунтування заявленої вимоги посилається на те, що згідно штампу на конверті, у якому надійшов до Бучацького районного суду позов ОСОБА_1 , чітко видно, що такий відправлений з м. Тернопіль 14.02.2024. Особою, яка підписала позовну заяву зазначений ОСОБА_1 , усі додатки також ним завірені. При цьому, відповідачу достеменно відомо, що позивач не перетинав державний кордон, не виїжджав з території Німеччини, де постійно проживає, тому жодним чином не міг самостійно підписати позовну заяву, завірити копії документів та відправити у м. Тернопіль позов до Бучацького районного суду. Виходячи з наведеного, вважає, що є достатньо підстав вважати, що позовна заява про зменшення розміру аліментів не підписана особою, яка уповноважена її підписувати, у зв`язку з чим позов підлягає поверненню. Також до відзиву представник відповідача, адвокат Оринник Н.С. долучила клопотання, в якому просить витребувати із Державної прикордонної служби України, (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601) інформацію про перетин кордону ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителем АДРЕСА_1 , за період з 01 березня 2022 року по 27 лютого 2024 року. Зауважує, що з метою отримання вказаної вище інформації нею було скеровано адвокатський запит до Державної прикордонної служби України, однак у відповіді на такий зазначено, що запитувана інформація є конфіденційної і буде надана на ухвалу суду.

14 березня 2024 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшли заперечення на відзив ОСОБА_2 , в яких позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, а в клопотанні ОСОБА_2 відмовити. Він не погоджується з твердженням останньої, про те, що позовна заява ним не підписана, оскільки таке не відповідає дійсності. Звертає увагу, що позовна заява та всі додатки до неї підписані ним особисто. Факт його перебування за кордоном у час розвинутої комунікації не позбавляє його можливості підготувати, підписати і відправити позов водієм автобуса тощо.

Також, у поданій позовній заяві ОСОБА_1 просить витребувати у Бучацькому районному суді та оглянути у судовому засіданні справу №595/1489/23 (провадження №2-н/595/44/2023) та судовий наказ №595/1489//23 за заявою ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник, адвокат Оринник Н.С. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник відповідача, адвокат Оринник Н.С., на адресу суду направила клопотання, в якому просить розглядати справу без її та відповідача участі, а також задовольнити клопотання про витребування доказів з Державної прикордонної служби України.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, розглянувши заявлені сторонами клопотання, прийшов до наступного висновку.

Щодо заявленого клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Оринник Н.С. про повернення позовної заяви, з посиланням на п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1, 2 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст.185 ЦПК України, позовна заява повертається позивачеві, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Слід зауважити, що відповідно до ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви можливе лише до відкриття провадження у справі.

Окрім того, суд не погоджується з позицією представника відповідача, адвоката Оринник Н.С., що позивач не міг підписати і надіслати до суду позовну заяву, оскільки таке є лише припущенням, яке нічим не підтверджується, відтак клопотання про повернення позовної заяви з підстав п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України задоволенню не підлягає.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасники справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Як вбачається з ч.2 ст.84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з клопотанням позивача про витребування з Бучацького районного суду для огляду у судовому засіданні справу №595/1489/23 (провадження №2-н/595/44/2023) та судовий наказ №595/1489//23 за заявою ОСОБА_2 , суд прийшов до висновку, що таке задоволенню не підлягає, оскільки, в порушення вимог п.4 ч.2 ст.84 ЦПК України, не доведено, що ним вжиті заходи для отримання вказаного доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Разом з тим, з матеріалів цивільної справи слідує, що представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Оринник Н.С., зверталася з адвокатським запитом №48 від 27.02.2024 до адміністрації Державної прикордонної служби України з метою отримання інформації про перетин державного кордону за період з 01.03.2022 по 27.02.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак за даними відповіді на такий, їй було відмовлено з посиланням на те, що запитувана інформація, без особистої письмової згоди особи, буде надана на виконання відповідного судового рішення про витребування такої.

З огляду на викладене, з метою повного та об`єктивного розгляду справи, приймаючи до уваги, що завданням суду є надання оцінки усім доводам сторін спору на підтвердження чи спростування заявлених вимог, беручи до уваги, що представник відповідача обґрунтувала неможливість самостійно надати докази, а також інформація, яку вона просить витребувати, безпосередньо стосується предмета спору, суд приходить до висновку, що клопотання про витребування інформації в Державної прикордонної служби України підлягає до задоволення шляхом витребування відповідних доказів, з метою встановлення обставин, що мають істотне значення для вирішення спору по суті.

Керуючись ст. ст. 76, 84, 258, 260, 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Оринник Надії Сергіївни про повернення позовної заяви та клопотанні позивача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Клопотання представника відповідача, адвоката Оринник Надії Сергіївни про витребування доказів задовольнити.

Витребувати з Державної прикордонної служби України, (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601) інформацію про перетин державного кордону України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителем АДРЕСА_1 за період з 01 березня 2022 року по 27 лютого 2024 року.

Розгляд справи відкласти до 10.00 год. 10 квітня 2024 року.

Термін для виконання ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області встановити до 09 квітня 2024 року.

Роз`яснити Державній прикордонній службі України, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. І. Тхорик