Справа № 354/1542/23
Провадження по справі № 2/354/161/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 08.08.2014року, з підстав невиконання його умов, в сумі 64037,61 грн., з яких: 51736,81 грн.- заборгованість за тілом кредиту та 12300,80 грн.- заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалою судді від 10.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , 08.08.2014року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно з якою отримав ліміт на кредитну карту, який в подальшому був збільшений до 50000грн.

Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою з рахунку відповідача, а наявність заборгованості за кредитним договором - розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований. Вказаними письмовими документами доведено, що відповідач користувався кредитними коштами, а первісно встановлений ліміт змінювався.

З наданого банком розрахунку заборгованості відповідача, станом на 17.09.2023 існує заборгованість за тілом кредиту у сумі 51736,81 грн.; та заборгованість за простроченими відсотками у сумі 12300,80 грн.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписаної відповідачем 26.05.2011р. вбачається, що між сторонами укладений договір приєднання (кредитний договір) в електронній формі.

Кредит відповідачеві надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Факт отримання кредитних коштів позичальником підтверджується.

Спору щодо укладення договору, отримання позичальником коштів немає, а суд погоджується, що зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню.

Банк надав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписану відповідачем, розрахунок заборгованості за кредитним договором та виписку з банківського рахунку відповідача.

Отже, банк підтвердив виконання зі своєї сторони зобов`язання щодо надання кредиту. Відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість за договором, що підтверджує факт користування грошовими коштами отриманими на умовах укладеного кредитного договору. Натомість відповідач допустив порушення умов договору щодо своєчасного повернення кредиту, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість.

Таким чином, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 08.08.2014року станом на 17.09.2023 у розмірі 51736,81грн. (тіло кредиту) суд вважає обґрунтованими, а тому ці вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення відсотків по кредиту, то за змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Суд зауважує, що у заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана позичальником, зазначено строк кредитування (12 місяців з пролонгацією), розмір процентної ставки річних (42,0%-картка Універсальна; 40,8% - картка Універсальна Gold), інші істотні умови договору «Кредитні картки» та Договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», а також дана заява містить Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг на дату приєднання та підписання їх клієнтом, які розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms/.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи містять підтвердження того, що відповідач погодився з умовами кредитування, процентною ставкою та іншими істотними умовами кредитного договору та погодився з вимогами Умов та Правил надання банківських послуг позивачем, які діяли на момент підписання ним заяви про приєднання.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що при укладенні договору з відповідачем, АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Отже, доводи позивача про стягнення відсотків розрахованих банком за передбаченою у заяві про приєднання процентною ставкою є обгрунтованими, оскільки у підписаній позичальником заяві про приєднання, процентна ставка зазначена як зазначені і інші істотні умови кредитування.

За таких обставин, вимоги банку про стягнення відсотків 12300,80 грн. є обгрунтованими.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 08.08.2014року в сумі 64037,61 грн., з яких: 51736,81 грн.- заборгованість за тілом кредиту та 12300,80 грн.- заборгованість за простроченими відсотками.

Судовий збір суд стягує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 77-81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.08.2014р. в розмірі 64037,61 грн., з яких: 51736,81 грн.- заборгованість за тілом кредиту та 12300,80 грн.- заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2 684,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, що приймала участь у справі, але не була присутньою під час проголошення рішення в той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Позивач : Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ вул. Грушевського 1Д, адреса для листування м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50), , МФО №305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н. В. Єрмак