н/п 6/490/270/2024 Справа № 490/3862/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

13 травня 2024 року м.Миколаїв

Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", заінтересовані особи: ТОВ "Вердикт Капітал", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (приватний виконавець ), ТОВ "Кампсіс Лігал" про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником ,

ВСТАНОВИВ:

10 травня2024 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ТОВ "Дебт Форс", боржник ОСОБА_1 , приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ. Відповідно до положень ч. 2 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 3) виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Верховний Суд у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 зауважив, що «Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», що місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями. Як вбачається з відповіді №588867 від 13.05.2024 з єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до юрисдикції Болградського районного суду Одеської області..

Таким чином, місцем вчинення виконавчих дій є місце зареєстрованого проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає правовому висновку Верховного Суду у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які постанови приватного виконавця із зазначенням нерухомого майна, органів і установ, їх адреси у Центральному районі м. Миколаєва щодо яких виконавцем вчиняються виконавчі дії, що унеможливлює належне визначення судом питання про вчинення відповідних виконавчих дій на території саме Центрального району м. Миколаєва, тобто чи знаходяться на території Центрального району м. Миколаєва відповідні органи або установи, та чи наявне на території Центрального району м. Миколаєва майно (грошові кошти) боржника, відносно якого приватним виконавцем можливо вчинити виконавчі дії.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що на території Центрального району м. Миколаєва здійснюються будь-які виконавчі дії, тому справа підлягає направленню на розгляд до Болградського районного суду Одеської області за територіальною підсудністю.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (приватний виконавець ), ТОВ "Кампсіс Лігал" про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником передати на розгляд до Болградського районного суду Одеської області за територіальною підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.А. Гуденко