провадження № 22-ц/824/172/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
УХВАЛА

03 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником адвокатом Гапоненком Романом Івановичем, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів за борговими розписками,-

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2023 року представник ОСОБА_2 адвокат Свистула Дар`я Андріївна подала до Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 21 518 086,01 грн. за борговими розписками від 14 липня 2017 року, 19 квітня 2018 року, 14 листопада 2018 року, 15 листопада 2018 року.

30 листопада 2023 року представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Свистула Д.А. подала заяву про забезпечення позову, у якій просила:

- накласти арешт на статутний капітал усіх юридичних осіб в межах частки корпоративних прав, де засновником та/або кінцевим беніфіціаром є ОСОБА_1 ;

- накласти арешт на усі об`єкти нерухомого майна, та частки в нерухомому майні, а саме частці квартири, що є об`єктом спільної часткової власності, земельні ділянки що належать на праві власності ОСОБА_1 ;

- накласти арешт на усі транспортні засоби (автомобілі), що належать на праві власності ОСОБА_1 .

Заяву про забезпечення позову обґрунтовує тим, що метою отримання коштів за борговими розписками ОСОБА_1 був саме розвиток його бізнесу, тому всі фінансові надбання ОСОБА_1 є наслідком витрачених ним грошових коштів, які були набуті через отримання їх в позику від ОСОБА_3 за борговими розписками. Сума боргу відповідачем за розписками не повернута позивачу у повному обсязі. Повернення вказаної суми боргу відповідачем в судовому порядку є єдиним можливим і необхідним способом захисту особистих майнових інтересів позивача, оскільки позивачем неодноразово вживались заходи задля мирного повернення грошових коштів, які відповідач отримав у борг, але свій обов`язок він і досі не виконав. Дані обставини свідчать про недобросовісність боржника, який не має намірів повертати грошові кошти, взяті ним у борг за вказаними розписками. Більше того, відповідач розуміє невідворотність виконання свого обов`язку з повернення боргу, але усілякими способами намагається уникати повернення грошових коштів, шляхом вчинення дій, які унеможливлюють стягнення. Наразі існує велика вірогідність того, що боржник передає свої майнові права на нерухоме та рухоме майно, корпоративні права, шляхом продажу своїх часток у товариствах, де він здійснює підприємницьку діяльність. Такі дії можуть бути вчинені для приховування його майнового стану та фінансової можливості виконати свої боргові зобов`язання перед позивачем за розписками. Тому незабезпечення позову може суттєво ускладнити та зробити неможливим виконання рішення по справі в майбутньому, так як відповідач повинен повернути позивачу значну суму коштів за розписками, що тривалий час ним не виплачувалась, а майно боржника, яке могло б слугувати забезпеченням суми боргу, наразі може бути реалізовано його власником усілякими можливими способами.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року заяву представниці позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_4 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів за борговими розписками задоволено. Вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 в межах ціни позову, що складає 21 518 086,01 грн.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 22 грудня 2023 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Апелянт зазначає, що позивач не надала жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має намір відчужити належне йому майно, а також, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, судом не взято до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову (співвласників майна з відповідною часткою ОСОБА_1 ).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником адвокатом Гапоненком Романом Івановичем, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів за борговими розписками, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

22 лютого 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Свистула Дар`я Андріївна подала відзив, у якому заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважаючи ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року законною та обґрунтованою.

Звернула увагу, що апеляційна скарга від імені ОСОБА_1 підписана представником ОСОБА_5 . На підтвердження повноважень представник надав копію ордеру №1316574 від 19 червня 2023 року, в якому вказує назву органу, що видав посвідчення НААУ, чим приховує дійсний статус адвоката. За інформацією з сайту НААУ право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_5 зупинено або припинено та органом, що видав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю є Рада адвокатів міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Трощинська Світлана Михайлівна заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

У судове засідання апелянт ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.

03 червня 2024 року ОСОБА_5 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні. Доказів на підтвердження наведених обставин до клопотання не долучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору (питання) у відповідному судовому засіданні без участі особи, яка не з`явилась (статті 240 ЦПК України).

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04).

Виходячи з наведеного, колегія суддів у межах своїх повноважень дійшла висновку про визнання причини неявки ОСОБА_5 в судове засідання неповажною, а отже такою, що не перешкоджає розгляду справи, та з огляду на належне повідомлення про судове засідання цього учасника справи.

Заслухавши думку учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року від імені ОСОБА_1 підписана представником керуючим АБ «Гапоненко Роман і партнери» - Р.І. Гапоненко 18 грудня 2023 року.

На підтвердження повноважень до апеляційної скарги долучено копію ордеру серії АА №1316574 від 19 червня 2023 року на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом АБ «Гапоненко Роман і партнери» Гапоненком Романом Івановичем (номер рішення №1319 від 04 червня 2018 року).

Частиною третьою ст. 356 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником, і ці документи раніше не подавалися.

Тобто, підписання та/ або подання апеляційної скарги є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.

За приписами частини третьої, четвертої статті 131-2 Конституції України в редакції Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до п.п. 11 п. 16-1Розділу XV Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 1 січня 2019 року.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним із таких документів ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ордер це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» одним із видів адвокатської діяльності є представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено випадки у яких право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється.

Частина п`ята цієї статті містить застереження, що протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. Такий адвокат також не може брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування, крім випадків, коли таке право зупинено у зв`язку з призначенням особи на посаду до органу державної влади з`їздом адвокатів України.

Відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України.

За інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України право на заняття адвокатською діяльністю Гапоненка Романа Івановича (номер рішення №1319 від 04 червня 2018 року) зупинено згідно п.3 ч.1 ст.31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (з 29 червня 2023 року по 29 червня 2024 року на підставі Рішення №VI-004/2023 ВКДКА від 29 червня 2023 року).

Тобто, станом на 18 грудня 2023 року (підписання апеляційної скарги від імені ОСОБА_1 ) ОСОБА_5 не мав права здійснювати адвокатську діяльність, у тому числі, підписувати апеляційні скарги.

Таким чином, апеляційна скарга на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року від імені ОСОБА_1 підписана особою, яка не має право її підписувати, тобто подана з порушенням ч. 3 ст. 356 ЦПК України.

За правилом п. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

За встановлених вище обставин, суд вважає за необхідне закрити апеляційне провадження, роз`яснивши ОСОБА_1 право на звернення до суду з апеляційною скаргою після усунення обставин, що стали підставою для закриття провадження.

Керуючись ст. ст. 58, 62, 352, 362, 365 ЦПК України Київський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником адвокатом Гапоненком Романом Івановичем закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 06 червня 2024 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова