Справа № 372/3882/23
Провадження № 2-др/372/30/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Проць Т.В.
при секретарі Лимаренко О.О.
представників ОСОБА_1 , Луценка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву адвоката Луценка Владислава Віталійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі № 372/3882/23,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки та визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання права власності на земельні ділянки.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково, зустрічний позов ОСОБА_5 залишено без задоволення.

06.05.2024 року представник позивача за зустрічним позовом - адвокат Луценко В.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу ОСОБА_5 в розмірі 56 000 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_7 підтримав заявлену вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 56 000 грн.

Представник ОСОБА_1 заперечив щодо заявленої вимоги, вказав, що в задоволенні вимог за зустрічним позовом ОСОБА_5 було відмовлено, первісний позов задоволений частково, а тому відсутні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному представником відповідача розмірі.

Дослідивши доводи заяви, заслухавши представників, надані докази та матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Постанова КЦС ВС від 06.12.2023 №370/463/21.

Так, в матеріалах справи містяться копії Договору про надання правової (правничої) допомоги від 11.03.2021 року, копія ордеру № 1457767 від 11.09.2023 року, копія Акту № 11 приймання передачі послуг, копія рахунку № 11 від 11.01.2024 на оплату правничої допомоги на суму 212 000 грн.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Враховуючи надані представником позивача докази понесених витрат на правову допомогу суд, вважає за необхідне задовольнити частково заяву представника позивача за зустрічним позовом та стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу, понесені нею в суді під час розгляду справи, у розмірі 27 000 грн.

Керуючись ст. 12, 15, 81, 133, 134, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву адвоката Луценка Владислава Віталійовича задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по справі № 372/3882/23 (провадження № 2-223/24) за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки та визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання права власності на земельні ділянки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн. з кожного з позивачів.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Проць Т.В.