печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8952/24-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 27 лютого 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно з частиною першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до частини першої ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

І. Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, згідно з пунктом 5.1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: позовної заяви немайнового характеру - становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви про відшкодування моральної шкоди - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», у частині першій статті 7, встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 3028, 00 грн.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Виходячи з наведеного, позивач мав сплатити суму судового збору, відповідно до встановлених Законом України «Про судовий збір» ставок та кількості позовних вимог.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд задовольнити дві позовні вимоги немайнового характеру (визнання недостовірною та такою, що порушує права на повагу до гідності, честі та недоторканності ділової репутації позивача інформацію, зобов`язання спростувати поширену інформацію) і одну майнову (стягнення суми компенсації моральної шкоди) по суті правовідносин.

Тобто у позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог, за звернення із якими до суду слід було сплатити суму судового збору 5 450, 40 грн (1 211, 20 грн х 2 + 3028, 00 грн) або зазначити підстави звільнення від сплати судового збору, надавши докази.

У матеріалах справи міститься квитанція № 4429-3848-3873-4533 від 21 лютого 2024 року про сплату судового збору у розмірі 2 422, 40 грн, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Отже при зверненні до Печерського районного суду м. Києва судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн слід сплатити на реквізити: отримувач коштів: ГУК у м. Києві / Печерс. р-н; код отримувача (код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України): 37993783; рахунок отримувача: UA0026007; банк отримувача: Казначейство України; код банку отримувача: 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: 22030101;050; «Судовий збір», Печерський районний суд м. Києва, вид звернення, пункт з таблиці ставок судового збору.

ІІ. Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У відповідності до роз`яснень Верховного Суду України, що містяться у пункті 14 постанови Пленуму від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам ст. 119 ЦПК (у редакції ЦПК України дійсній до набрання чинності Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), тобто у частині відповідності заяви до форми і змісту з врахуванням особливостей категорії правовідносин.

Аналогічними є положення статті 175 ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, якою визначено вимоги для позовної заяви.

Як вказано у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті 119 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Таким чином, суд зауважує, що позивачем не додано доказів розповсюдження інформації, яку позивач вважає недостовірною, та просить суд зобов`язати відповідача спростувати, оскільки роздруківка з Інтернет-сторінки не підтверджена іншими засобами доказування (не визнані іншою стороною, не підтверджені висновками спеціальних експертиз, записом відповідних файлів на оптичний диск), тому не доводить факт розміщення відповідної інформації, а головне - особу, що таку інформацію розмістила (порушника, відповідача), належність офіційної сторінки особі, визначеної відповідачем у справі.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач висловив недостовірну інформацію щодо позивача дописом у соціальній мережі Facebook та відео, де принижував честь, гідність і ділову репутацію останнього.

Однак слід звернути увагу, що позивачем не додано доказів розповсюдження інформації, на яку вказує як на недостовірну, та просить суд зобов`язати відповідача спростувати, оскільки роздруківка з Інтернет не підтверджена іншими засобами доказування (не визнані іншою стороною, не підтверджені висновками спеціальних експертиз, записом відповідних файлів на оптичний диск), тому не доводить факт розміщення відповідної інформації, а головне - особу, що таку інформацію розмістила (порушника, відповідача). Відтак позивачу необхідно подати докази розповсюдження спірної інформації, вираженої в електронній формі електронними доказами.

ІІІ. Окрім всього, у пункті 2 прохальної частини позивач просить зобов`язати відповідача спростувати поширену інформацію шляхом оприлюднення публічного вибачення.

Суд не може зобов`язати людину просити вибачення в будь-якій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України

Відтак, позивачеві доцільно уточнити формулювання своїх позовних вимог.

У відповідності до частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і водночас кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатять суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається, що встановлено положеннями частини третьої статті 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, залишити без руху, надавши позивачеві строк у десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Ухвала не підлягає оскарженню, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова