Справа № 716/506/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2024 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

за участю секретаря Кульки О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Веренчанська територіальна громада в особі Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССС`буковина» розміром 2.32 га, що розташована в с. Веренчанка Чернівецького району Чернівецької області. Заявниця являється єдиною спадкоємицею майна за законом після смерті свого батька.

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, проте у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Заявниця посилається на те, що проживала із своїм батьком без його реєстрації в своєму будинку та продовжує там проживати. Вона тривалий час здійснювала догляд за батьком, хоронила його. У зв`язку із наведеним змушена звернутись до суду із даною заявою.

В судовому засіданні 18.04.2024 представник ОСОБА_2 заяву підтримав, обґрунтував вищенаведеним, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

В судове засідання, призначене на 08.05.2024 сторони не з`явилися, в поданих до суду заявах просять розгляд справи провести у їх відсутності.

Суд, врахувавши заяви сторін, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23.01.2011 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 являється батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12). ОСОБА_4 21.02.1993 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с.13). Після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 заявниця ОСОБА_7 28.09.2006 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 як спадкоємиця першої черги після смерті батька 23.11.2023 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_3 , проте нотаріусом їй в цьому відмовлено, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вказане вбачається із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.16).

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Зазначений правовий висновок міститься в в постанові ВС від 10.01.2019 у справі №484/747/17.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував на реєстраційному обліку у АДРЕСА_1 (а.с.10).

Заявниця ОСОБА_1 з 2006 року у зв`язку із погіршенням його стану здоров`я періодично забирала свого батька проживати до себе в помешкання, яке знаходилося в АДРЕСА_2 . З грудня 2008 року, після того як батько в черговий раз переїхав проживати до доньки, він вже до смерті не повертався до свого будинку. Зазначені обставини підтверджуються довідкою Кострижівської селищної ради від 22.02.2024 №90, згідно з якою батько заявниці ОСОБА_3 1935 року народження дійсно проживав без реєстрації з грудня 2008 року по дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 біля доньки ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 (а.с.18).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 вказала суду, що знає заявницю та її батька ОСОБА_3 з 2006 року, тобто з того часу, як вона почала періодично забирати останнього проживати до себе. З 2008 року батько залишився проживати із заявницею та її сім`єю в АДРЕСА_3 . У 2011 році вона вже проживала в АДРЕСА_2 разом із своїми дітьми та батьком, за яким постійно доглядала. Батько заявниці помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Звенячин, а заявниця його поховала.

Свідок ОСОБА_11 вказав суду, що у 2008 році почав зустрічатися із своєю майбутньою дружиною ОСОБА_12 - внучкою ОСОБА_3 .. Її дід проживав в с. Звенячин разом із нею та її мамою ОСОБА_1 . Йому відомо, що ОСОБА_4 раніше проживав в с.Веренчанка, але за три роки до смерті переіхав на постійне проживання до своєї доньки в с. Звенячин, де проживав до смерті і там був похований.

Згідно роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №5 № про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,- визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

З огляду наведеного, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання спадкоємиці ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 на момент його смерті має юридичне значення, оскільки від даного факту залежить право заявниці на оформлення спадщини після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому його необхідно встановити.

Згідно ч.4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання, призначене на 12:30 год. 08.05.2024 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 10.05.2024 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 10.05.2024.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 293, 315-319 ЦПК України суд ,-

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, а саме станом на 22.01.2011 із спадкодавцем ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.05.2024

Суддя О. Пухарєва