Справа № 211/1416/23
Провадження № 2-ві/211/1/24
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні відводу

15 травня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бірж Д.В.,

розглянувши заяву представника відповідача адвоката Ямкового Владислава Івановича про відвід судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Юзефовича Ігоря Олександровича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

у с т а н о в и в :

У провадженні судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Юзефовича І.О. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою суду від 22 березня 2023 року позовна заява залишена без руху з пропозицією усунути недоліки.

Після усунення недоліків ухвалою суду від 12 квітня 2023 року провадження у справі було відкрито та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15 травня 2024 року представником відповідача адвокатом Ямковим В.І. через систему «Електронний суду» до суду скеровано заяву про відвідсудді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Юзефовича І.О.

15 травня 2024 року суддею Юзефовичем І.О. була постановлена ухвала про визнання необґрунтованим заявлений представником відповідача адвокатом Ямковим В.І. відвід головуючому судді Юзефовича І.О.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За правилами ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2024 заява про відвід судді була розподілена судді Ткаченко С.В.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Ураховуючи, що судове засідання проводилося без участі учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали цивільної справи № 211/1416/23, вважає заяву представника відповідача адвоката Ямкового В.І. про відвід судді Юзефовича І.О. такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вимогами ст. 36, 37 ЦПК України визначені підстави для відводу судді, у тому числі якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. При цьому, за змістом ч. 3 зазначеної статті відвід повинен бути вмотивованим.

В обґрунтування заяви представник відповідача адвокат Ямковий В.І. посилався на те, що розгляд справи було призначено у відкритому судовому засіданні на 14.05.2024 р. на 10:30 год. В цей день він, як представник відповідача завчасно з`явився до суду та повідомив помічника судді Юзефовича І.О. та секретаря судового засідання про свою явку та з`ясував, чи буде брати участь у розгляді справи сьогодні сторона позивача. Суддя не розпочавши та не відкривши судове засідання звернувся до вільних слухачів , що перебували в залі з вимогою встати та вийти із залу, хоча процес є відкритим. Після запитання, суддя мовчки вийшов із зали судового засідання. Секретар повідомила його згодом під розписку про те, що наступне судове засідання відбудеться не того ж дня о 13:00 годині, як вказав суддя Юзефович І.О., а 17.05.2025 о 8:00 годині.

Ошелешений такими діями суду, він попросив секретаря судового засідання в судовій повістці про свій виклик зробити відмітку його перебування в суді 14.05.2024 р., відповідно до якої він знаходився в судовому засіданні 14.05.2025 з 10:30 год. до 10:40 год.

Такі дії судді Юзефович І.О. свідчать про його незрозуміле, невмотивоване, але зневажливе та упереджене ставлення до нього як представника відповідача та самоусунення його від здійснення правосуддя без поважних причин, оскільки у судді не було підстав для оголошення перерви чи відкладення судового розгляду, а було достатньо часу для слухання даної справи, на яку судом було заплановано 30 хвилин. Адже відповідно до списку справ, призначених до розгляду на 14.05.2024 р., розміщеного на веб-сайті суду, наступна справа суддею Юзефовичем І.О. мала слухатися лише з 11:00 годин.

Отже, на його думку, як представника відповідача, що ґрунтується на поведінці судді Юзефовича І.О. в судовому засіданні 14.05.2024 р., є підстави для його відводу, а саме обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Юзефовича І.О. з позиції стороннього спостерігача.

З дійсних обставин справи вбачається, що ще до початку слухання справи, жодного

разу не заслухавши його як представника відповідача, який вступив у справу не з самого початку (справа перебуває в провадженні суду з 07.03.2023 р.), а вже на етапі її слухання судом, оскільки лише 06.02.2024 р. відповідачем укладено договір про нанання правничої допомоги з адвокатом Ямковим В.І., суддя Юзефович І.О. під час його першої явки в судове засідання, до і без офіційного відкриття судового засідання, і тим більше до видалення суду нарадчої кімнати, дозволив собі висловлювати своє негативне упереджене ставлення до нього, як представника сторони та його позиції по справі, проявляючи необ`єктивність та незрозумілу особисту неприязнь та упередженість, оскільки особиста недовіра представника відповідача до суду виключає можливість для сторони, яку він представляє, реалізувати встановлене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд.

За приписами ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: (1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; (2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; (3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; (4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; (5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 цього Кодексу (ч. 2 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (iі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24.02.1993, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ).

Таким чином, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Перевіривши доводи, викладені представником відповідача адвокатом Ямковим В.І. в обгрунтування заявленого відводу судді Юзефовичу І.О., суд дійшов висновку, що обставини, викладені представником відповідача, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, і з наведених у заяві підстав не вбачається упередженість під час розгляду справи, що свідчило б про необхідність його відводу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» («Wettstein v. Switzerland»), безсторонність суду презюмується, а наявність підстав для недовіри має бути обґрунтована відповідними доказами.

Підстави, на які посилається представник відповідача - адвокат Ямковий В.І. не становлять обставин, передбачених положеннями ст.36 ЦПК України, і не доводять упередженості головуючої судді при розгляді цивільної справи № 211/1416/23.

Крім того, положення ст.17 ЦПК України кожному гарантує право на перегляд справи та оскарження судового рішення в порядку, передбаченому чинним ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 39, 40, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Ямкового Владислава Івановича про відвід судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Юзефовича Ігоря Олександровича у цивільній справі № 211/416/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: С. В. Ткаченко