КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/7441/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5334/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року під головуванням судді Плахотнюк К.Г.

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

У С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року позивач звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних, у загальній сумі 7 540 грн 28 коп., мотивуючи неналежним виконанням боржником умов договору про надання житлово-комунальних послуг.

У подальшому, 07.08. 2023 позивач звернувся у суд з заявою про зменшення розміру заборгованості, посилаючись на часткову сплату боржником заборгованості під час провадження справи в районному суді в сумі 3 399 грн 08 коп., а також 815 грн 17 коп. як 3% річних та інфляційні, а тому просив стягнути з ОСОБА_2 несплачену заборгованість за період з 01.10.2019 по 01.02.2022 у вигляді 3% річних, у сумі 755 грн 18 коп. та інфляційних, у розмірі 2570 грн 86 коп.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 11.01.2014.

Зазначений будинок відповідно до наказу ПАТ ХК "Київміськбуд" № 00107/0/8-13 від 10.07.2013 був переданий в експлуатацію та обслуговування ТОВ "Новобудова".

У будинку, зокрема і квартирі № 26 протягом спірного періоду ТОВ "Новобудова" безперебійно надавались житлово-комунальні послуги.

Тариф на послугу з утримання будинку, в тому числі і квартирі № 26 в період з 01.10.2019 по 01.02.2020, встановлений розпорядженням КМДА № 937 від 01.06.2018, складає 7,32 грн/міс. за 1 кв.м. загальної площі квартири. Враховуючи площу квартири, а саме 116,7 кв. м - загальна вартість послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій становить 854 грн 24 коп.

Вартість послуги з вивезення твердих побутових відходів для товариства становить 114,55 грн за 1 куб.м. в місяць. Виходячи з норм наданих послуг, затверджених розпорядженням КМДА від 04.04.2018 № 551, вартість вказаної послуги на 1 особу на місяць становить 20,52 грн.

Нарахування за послугу вивезення твердих побутових відходів по квартирі № 26 у будинку позивачем здійснюється на дві особи.

01.12.2013 між позивачем і відповідачем був укладений договір № 150Д/26 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Позивач неодноразово звертався до суду щодо стягнення заборгованості з відповідача. Зокрема рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2022 по справі № 752/21814/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Новобудова" суму основної заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2017 по 01.10.2019 в розмірі 13 349 грн 43 коп. На даний час виконавчий документ знаходиться на виконанні у приватного виконавця.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.08.2023 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ "Новобудова" просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд не надав належної правової оцінки, що заборгованість ОСОБА_2 за період з 01.08.2017 по 01.10.2019 в розмірі 13 349 грн 43 коп. була сплачена ним лише 01.05.2023, тобто після звернення до суду з позовом. Тому суд першої інстанції безпідставно дійшов до висновку, що позивач не обґрунтовано нарахував зазначені суми, а саме 3% річних у розмірі 755 грн 18 коп. та індекс інфляції у розмірі 2570 грн 86 коп., оскільки на момент подачі заяви про зменшення позовних вимог заборгованість у відповідача за період з 01.08.2017 по 01.10.2019 була відсутня.

У зв`язку із вищенаведеним ТОВ «Новобудова» вважає, що суд першої інстанції, залишаючи позов без задоволення, виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права позивача на судовий захист.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає судове рішення таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Установлено, що ОСОБА_2 є власником кв. АДРЕСА_1 й житлово-комунальні послуги мешканцям указаного будинку надає ТОВ «Нововбудова».

Відповідно до матеріалів, між ТОВ «Новобудова» та ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.11).

Установлено, що боржник порушив умови договору, не виконував зобов`язання, у зв`язку з чим за період з 01.10.2019 по 01.02.2020 утворилася заборгованість, у сумі 3 399 грн 08 коп., які просив стягнути позивач, а також нараховані на указану суму та суму заборгованості, яка виникла за попередній період, 3% річних та інфляційні.

Убачається, що під час судового розгляду справи боржник сплатив заборгованість за надані послуги, а також частково 3% річних та інфляційні, а тому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач просив стягнути 755 грн 18 коп. 3 % річних та 2 570 грн 86 коп. інфляційних.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам процесуального закону рішення районного суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент подачі заяви про зменшення позовних вимог заборгованість у відповідача за період з 01.08.2017 по 01.10.2019 була відсутня, що виключає підстави до стягнення 3% річних та інфляційних.

Між тим, такі висновки районного суду не відповідають обставини справи та не ґрунтуються на законі.

Звертаючись у суд з позовом з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, представник ТОВ «Новобудова» зазначав, що у зв`язку погашенням відповідачем 21.07.2023 суму основного боргу - 3399 грн 08 коп. та частковою сплатою нарахованих 3% річних та індексу інфляції за період з жовтня 2019 року по січень 2022 року в розмірі 815 грн 17 коп. ТОВ «Новобудова» просила стягнути з відповідача за період з 01.10.2019 року по 01.02.2022 - 3% річних від простроченої суми, що становить 755 грн 18 коп. (1162,76-(815,17/2)) та 2 570 грн 86 коп. індекс інфляції (2978,44-(815,17/2)).

Суд дійшов висновку, що остільки відповідачем під час провадження справи в районному суду сплачено заборгованість, то відсутні підстави до нарахування суми грошових коштів, як відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Між тим, районний суд таких висновків дійшов з неповним з`ясуванням обставин справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права й ухвалення незаконного рішення.

Як видно з долученого до справи виконавчого листа, виданого Голосіївським районним судом м. Києва у справі №752/21814/19 на виконання рішення суду у справі за позовом ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з боржника на користь товариства стягнуто заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, в сумі 14 575 грн 46 коп.

Даний виконавчий лист передано на примусове виконання й постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хоменка В.В. від 10.04.2023 відкрито виконавче провадження (а.с. 15,16).

Зі змісту судового рішення по справі № 752/21814/19 Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2022, яке розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень та носить загальнодоступний характер, рішенням суду з боржника стягнуто заборгованість по сплаті наданих житлово-комунальних послуг, яка утворилася станом на 01.10.2019, у сумі 13349 грн 43 коп., а також нараховані на указану суму боргу інфляційні втрати, в розмірі 876 грн 29 коп. та 349 грн 74 коп. 3% річних.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до справи, звертаючись у квітні 2023 року з новим позовом, позивач просив стягнути з боржника заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка виникла за період з 01.10.2019 по 31.01.2020, у сумі 3 399 грн 08 коп., а також за період з 01.10.2019 по 01.02.2022 інфляційні, в сумі 2 978 грн 44 коп. та 1162 грн 76 коп. 3% річних, нараховані в тому числі й на борг, стягнутий рішенням суду та на день звернення у суд з позовом, проте ним не сплачений (а.с. 17).

Отже, заявлені по справі вимоги про стягнення 3% річних і інфляційних, нарахованих позивачем як на суму заборгованості, яка виникла станом на 01.10.2019 й стягнута рішенням суду проте не погашена до 01.02.2022, а також на заборгованість, яка виникла за новий період - з 01.10.2019 по 01.02.2020, узгоджуються з положеннями ч.2 ст.625 ЦК України, остільки матеріалами справи доведено невиконання боржником грошового зобов`язання, а ця обставина надає кредитору право на стягнення боргу з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат.

Установлено, що під час провадження справи у районному суді відповідач частково сплатив борг, у сумі 4214 грн 25 коп., з яких 3 399 грн 08 коп. -заборгованість за житлово-комунальні послуги та 815 грн 17 коп., визначені відповідачем у сумі 226 грн 24 коп. як 3 % річних та 588 грн 93 коп. - інфляційні (а.с. 30-32).

Визнаючи доведеним факт сплати відповідачем як заборгованості за житлово-комунальні послуги, у сумі 3 399 грн 08 коп. так і нараховані за період з 01.10.2019 по 01.02.2022 на вказану суму грошові кошти згідно положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, районний суд належним чином не дослідив зміст позову, а тому залишив поза увагою, що товариством одночасно було заявлено вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних нарахованих в тому числі й на суму заборгованості, в розмірі 13 349 грн 43 коп., яка рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2022 стягнута, проте до 01.02.2022 боржником не сплачена.

Тому сплата боржником заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2019 по 01.02.2020 815 грн 17 коп. як 3% річних та інфляційні, не звільняє ОСОБА_2 від відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України у зв`язку з непогашенням станом на 01.02.2022 заборгованості за надані послуги, яка виникла до 01.10.2019.

Зазначене указує про помилковість висновків суду про недоведеність вимог позову про стягнення з ОСОБА_2 коштів, як відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Долучений до справи позивачем розрахунок боргу з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат узгоджується з наявними у справі доказами й правильність нарахувань відповідачем не спростовано, а тому з урахуванням часткової сплати боргу (815,17), колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги позову з урахуванням уточнень до нього про необхідність стягнення з відповідача на користь товариства 755 грн 18 коп. 3% річних (1162,76-(815,17/2)) та 2570 грн 86 коп. інфляційних втрат (2978,44-(815,17/2)).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимогами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність правових підстав до задоволення позову.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а по справі сліду хвалити нове судове рішення про задоволення позову й стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Новобудова» за період з 01.10.2019 по 01.02.2022 - 3% річних, у сумі 755 грн 18 коп. та інфляційних, у розмірі 2 570 грн 86 коп.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов ТОВ «Новобудова» задоволено, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений за подання позову в розмірі 2 684 (а.с. 6) та апеляційну скаргу 4 026 грн (а.с. 63), що разом складає 6 710 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (03028, м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10, рахунок IBAN№ НОМЕР_2 , ) суму заборгованості за період з 01.10.2019 по 01.02.2022 -755 грн 18 коп. - 3% річних та 2 570 грн 86 коп. інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (03028, м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10, рахунок IBAN№ НОМЕР_2 , ) 6 710 грн судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: