Справа № 372/3882/23
Провадження № 2-др/372/29/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Проць Т.В.
при секретарі Лимаренко О.О.
представників ОСОБА_1 , Луценка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву адвоката Дроздовського Любомира Петровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі № 372/3882/23,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки та визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання права власності на земельні ділянки.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково, зустрічний позов ОСОБА_5 залишено без задоволення.

03 травня 2024 року представник позивача за первісним позовом - адвокат Дроздовський Л.П. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 120 000 грн.

06 травня 2024 року представник ОСОБА_5 адвокат Луценко В.В. подав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просив відмовити в задоволенні даної заяви, оскільки ОСОБА_1 не подав відповідних доказів на підтвердження обсягу та розміру витрат на правничу допомогу у цій справі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав заявлену вимогу про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 120 000 грн.

Представник ОСОБА_7 заперечив щодо заявленої вимоги, вважає, що така сума є завищеною і не відповідає обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Дослідивши доводи заяви, заслухавши доводи представників, надані докази та матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково, зустрічний позов ОСОБА_5 залишено без задоволення.

При цьому, рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Встановлено, що в позовній заяві представник позивачів за первісним позовом заявив попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, що становив 100 000 грн.

Після винесення судового рішення представник позивачів за первісним позовом, у встановлений законом строк, подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 120 000 грн.

Так, представником відповідача на підтвердження понесення витрат на правову допомогу надано: копію Договору про надання правничої допомоги б/н від 11.12.2020 року, детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачами у зв`язку з розглядом справи № 372/3882/23.

Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Разом з цим, суд звертає увагу що, ч. 8 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає можливість відшкодування витрат на правничу допомогу як уже понесених, так і тих, що будуть понесені у майбутньому.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічні висновки були викладені в постановах Верховного Суду від 15 червня 2021 р. у справі № 159/5837/19, від 03 жовтня 2019 р. у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 р. у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 р. у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 р. у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 р. у справі № 753/1203/18.

Відповідно до вказаного розрахунку, отримання винагороди адвокатом за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару, що становить 4000 грн. за 1 годину роботи адвоката.

Повноваження адвоката Дроздовського Л.П. підтверджені договорами про надання правничої допомоги від 11.12.2020 року та ордерами на надання правничої (правової) допомоги від 15.12.2020 року.

Відповідно до розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, адвокат Дроздовський Л.П. надав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 послуги з правової допомоги у справі № 372/3882/23 на загальну суму 120 000 грн. Перелік та об`єм наданих послуг узгоджений сторонами.

Разом з тим, згідно з вимогами ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четверної даної цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 цієї статті ЦПК).

Так, у поданому запереченні адвокат Луценко В.В. вказує, що ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження обсягу та розміру витрат та документи про оплату гонорару та інших витрат, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17,№ 329/766/18,№ 178/1522/18.

Як убачається з матеріалів справи, витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 120 000 грн. не відповідають обсягу виконаних робіт, не є співмірними з предметом позову та складністю справи.

Очевидно, що перелічені в акті виконаних робіт дії адвоката не вимагали вказаного часу, а заявлена до відшкодування сума не відповідає критеріям обґрунтованості та розумної необхідності.

З врахування наведеного та вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що обгрунтованим та співмірним є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі54 000, тому заява адвоката Дроздовського Л.П. про зменшення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню шляхом їх зменшення до вказаного розміру.

На переконання суду, стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18000 грн. на користь кожного з позивачів повною мірою відповідає критеріям, визначеним у статті 137 ЦПК України, є розумним і співмірним зі складністю справи, ціною позову та наданим адвокатом обсягом послуг, є пропорційним розміру позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 270, 382, 384 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву адвоката Дроздовського Любомира Петровича задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по справі № 372/3882/23 (провадження № 2-223/24) за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки та визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання права власності на земельні ділянки.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000 грн. кожному з позивачів.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Проць Т.В.