Справа №295/3529/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що 16.02.2016 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 11.01.2023 року шлюб розірвано.

У період зареєстрованого шлюбу подружжям за спільні кошти придбано транспортний засіб - автомобіль марки «Ravon» моделі R4, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 , який на праві власності був зареєстрований на ім`я відповідача 18.05.2017 року.

Позивач зауважує, що після припинення шлюбних відносин між сторонами постало питання необхідності поділу майна, у тому числі, через сплату грошової компенсації за належну частку у спільному майні.

При цьому, за твердженням позивача, спірний об`єкт спільної сумісної власності подружжя був відчужений відповідачем на користь третьої особи без її згоди на це, що порушує право на поділ майна за принципом рівності часток.

Позивач посилається на положення Сімейного кодексу України в частині підстав набуття майна у спільну сумісну власністю подружжя, порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплений судовою практикою спосіб відновлення прав співвласника в разі відчуження майна без його згоди та, вказуючи на ринкову вартість спірного майна на час звернення до суду, просить стягнути з відповідача грошову компенсацію за частку ринкової вартості такого майна (автомобіля) в сумі 137 699,61 грн., стягнути з відповідача 3500,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, вирішити питання відшкодування судових витрат.

Ухвалою суду від 25.03.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Судом встановлено наступні обставини.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 16.02.2016 року.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 11.01.2023 року шлюб розірвано.

В період перебування у шлюбі сторонами придбано майно - «Ravon» моделі R4, 2017 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , який на праві власності був зареєстрований на ім`я відповідача 18.05.2017 року, що підтверджується відомостями регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області від 04.05.2023 року.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів станом на 16.02.2024 року відповідний автомобіль не зареєстровано за ОСОБА_3 , 20.01.2024 року проведено дію з реєстрації транспортного засобу на нового власника.

Між сторонами виник спір, пов`язаний із поділом вищезазначеного майна, що полягає у запиті позивача на отримання грошової компенсації вартості належної їй частки у праві спільної сумісної власності.

З даного приводу суд зауважує таке.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про запровадження презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який заперечує її застосування.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15- ц (провадження № 61-9018сво18).

Відповідно до висновку № 3100 транспортно-товарознавчого дослідження автомобіля «Ravon» моделі R4, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , середня ринкова вартість автомобіля станом на 20.02.2023 року становить 275 399,23 грн.

Експерт визначив вартість автомобіля на підставі порівняльного аналізу.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінки дослідженим доказам, що підвереджують вартість спірного майна - транспортного засобу на час вирішення спору, суд приходить до висновку про належність і достатність таких доказів, та, ухвалюючи рішення на розв`язання спору за принципом справедливого та неупередженого розгляду, вважає необхідним стягнути з відповідача останнього на користь позивача грошову компенсацію у розмірі 1/2 ринкової вартості автомобіля в сумі 137 699,61 грн.

Відповідачем на надано доказів на спростування доводів щодо ринкової вартості автомобіля.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Приймаючи до уваги ту обставину, що з метою звернення до суду на відновлення свого порушеного права позивач потребувала складення висновку про оцінку вартості спірного майна, суд стягує з відповідача відповідні витрати, розмір яких підтверджується дослідженими доказами - актом прийому-передачі виконаної роботи № 3100, квитанцією про сплату від 20.02.2024 року, та становить 3500,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1412,00 грн.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 63, 69, 70, 71 СК України, ст. 372 ЦК України, ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля марки «Ravon» моделі R4, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , в сумі 137 699,61 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3500,00 грн. витрат на проведення транспортно-товарознавчого дослідження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1412,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М. Лєдньов