Провадження №: 2/336/226/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В.,

представника позивача адвоката Щербини М.В.,

представника АТ Запоріжгаз адвоката Рибалко Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні і в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Запоріжгаз» Токмацьке відділення про захист прав споживачів, розірвання типового договору розподілу природнього газу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області із вказаним позовом.

У зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Голови Верховного Суду від 10 травня 2022 року № 29/0/9-22 територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області змінено та визначено Шевченківському районному суду м.Запоріжжя.

Надалі справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана в провадження судді Боєва Є.С.

Ухвалою від 17.07.2023 суддею прийнято справу до провадження, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Судові засідання, призначені на 17.08.2023, 09.11.2023, відкладалися через неявку учасників справи.

В судовому засіданні 29.01.2024 заслухано вступне слово учасників судового засідання.

Після цього на обговорення учасників судом поставлено питання про те, чи може бути Токмацьке відділення АТ «Запоріжгаз» належним відповідачем у справі.

Представник позивача заперечував, зазначаючи, що можливо замінити позивача, уточнивши позовні вимоги.

Представник АТ «Запоріжгаз» вважав філію товариства неналежним відповідачем.

Заслухавши думки учасників судового засідання, суд доходить такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільну процесуальну дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно статті 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

За приписами ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза місцем її знаходження та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 593/98/21 зазначено, що враховуючи цивільно-правове становище філій та представництв недопустимою є самостійна і безпосередня участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу як складової частини юридичної особи, що його створила.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Норма «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 757/43355/16-ц).

Отже, відділення як відокремлений підрозділ, який не є юридичною особою, не наділений цивільною процесуальною дієздатністю і не може бути стороною у цивільному процесі, тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи відокремлений підрозділ, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже, неможливістю вирішення цивільного спору.

У вказаній справі позов пред`явлено до Токмацького відділення «Запоріжгаз», що знаходиться за адресою: Запорізька область, Пологівський (Оріхівський) район, м. Оріхів, вул. Академіка Вернадського, буд.117, яке не є юридичною особою, та не може бути відповідачем у цій справі за пред`явленими позовними вимогами.

Щодо доводів представника позивача про можливість замінити відповідача у справі, суд зазначає таке.

Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 51 ЦПК України визначено якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

До початку судового засідання представник позивача клопотань про заміну відповідача не заявляв, на питання суду щодо наявності клопотань перед початком розгляду справи по суті зазначив про їх відсутність, а відтак стороною позивача втрачена процесуальна можливість заміни відповідача на відповідній стадії розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Одночасно, суд роз`яснює, що згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 255, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Запоріжгаз» Токмацьке відділення про захист прав споживачів, розірвання типового договору розподілу природнього газу, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 06.02.2024.

Суддя Є.С. Боєв