Дата документу 17.01.2024
Справа № 334/4137/21
Провадження № 2/334/46/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Добрєва М.В., при секретарі Кириленко О.М., представника позивача адвоката Стасік А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Олександрівським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26.02.2021 року серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 записаний, як батько, а ОСОБА_5 , як мати, актовий запис № 157 від 20.05.1997 року.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Олександрівським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 26.02.2021 року серія НОМЕР_2 , ОСОБА_1 записаний, як батько, а ОСОБА_5 , як мати, актовий запис № 78 від 22.01.2002 року.

Позивач зазначає, що має сумніви щодо того, що він є біологічним батьком

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, просить виключити запис про ОСОБА_1 з актового запису №157 від 20.05.1997 року, як батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з актового запису №78 від 22.01.2002 року, як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 16.06.2021 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

08.07.2022 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява щодо розгляду справи за її відсутності, разом з доказами, в якій остання зазначила, що позов не визнає, просить відмовити у повному обсязі, а також зазначила, що відповідачка разом з дітьми покинула територію України після оголошення військового стану в Україні.

Ухвалою суду від 06.09.2021 року по справі призначено судову медичну експертизу. Провадження по справі зупинено.

20.03.2023 року від КУ "Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи" Запорізької обласної ради надійшла інформація, що вищевказана ухвала суду в роботу не бралась, оскільки КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР проводить судові медико-генетичні експертизи спірного батьківства разом з КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР. Провадження по справі відновлено.

08.05.2023 року представник позивача подав повторно клопотання про призначення судово-медичної експертизи.

Ухвалою суду від 08.05.2023 року по справі призначено судову медичну експертизу, виконання якої доручено КУ «Запорізьке обласне бюро судово- медичної експертизи» Запорізької обласної ради та КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР. Провадження по справі зупинено.

17.11.2023 року на адресу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради надійшло повідомлення про неможливість проведення даної експертизи, оскільки на неодноразові призначення дати відбору, ОСОБА_6 з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на відбір зразків біологічного матеріалу не з`являлися.

Ухвалою суду від 20.11.2023 року відновлено провадження у справі.

17.01.2024 року від представника позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що нез`явлення відповідачів до експертної установи для відібрання біологічних зразків для проведення судово-медичної експертизи без поважних причин свідчить про їх не бажання отримати точні висновки щодо походження дітей на спростування доводів позивача про оспорювання батьківства, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.01.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, 10.01.2024 року від представника відповідачів надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідачів та їх представника, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників провадження, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення і в позові слід відмовити із наступних підстав.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12,81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно позовної заяви та матеріалів справи, судом встановлено наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_3 від 10 червня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Тобто на час народження дитини позивачу достовірно було відомо, що ОСОБА_3 є його дитиною, а тому разом із ОСОБА_5 подав заяву на реєстрацію доньки, в актовому записі про народження дитини позивач записаний як батько, що не заперечується сторонами.

Згідно копії свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_4 від 10 червня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Тобто на час народження дитини позивачу достовірно було відомо, що ОСОБА_4 є його дитиною, а тому разом із ОСОБА_5 подав заяву на реєстрацію сина, в актовому записі про народження дитини позивач записаний як батько, що не заперечується сторонами.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до статті 136 Сімейного кодексу України - особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід урахувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а вразі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне заплідення своєї дружини, не мають право оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Отже, позивачем не пропущено строки позовної давності для виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, так як для нього строки позовної давності не застосовуються.

Згідно ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

У відповідності до ст.ст. 252-254 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

У відповідності до ст. 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

За змістом ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття, тобто строк подання відповідного позову визначений певним моментом у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, а саме досягнення дитиною 18 років, повноліття.

Оскільки ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнім днем звернення до суду позовом про оспорювання батьківства відповідно ст.ст. 254, 255 ЦК України є 05.12.2020 року, тобто останній день вісімнадцятого року з моменту народження ОСОБА_3 .

Оскільки ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнім днем звернення до суду позовом про оспорювання батьківства відповідно ст.ст. 254, 255 ЦК України є 27.03.2016 року, тобто останній день вісімнадцятого року з моменту народження ОСОБА_4 .

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом положень статті 15 ЦК України право особи на захист свого цивільного права виникає у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням указаних норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Позивач звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час народження дітей позивачу достовірно було відомо, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дітьми, позивач вказані обставини не спростував.

14 червня 2021 року, станом на момент звернення позивача до суду із даним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були повнолітніми.

Положеннями законодавства, яке регулює сімейні правовідносини, зокрема, відносини батьків та дітей, встановлене визначене коло взаємних прав і обов`язків батьків і дітей, обов`язки батьків по захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, права і обов`язки батьків по вихованню дітей, тощо.

Вказані обов`язки батьків щодо неповнолітніх дітей діють з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, сприяння засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, створення умов для отримання дитиною освіти, тощо - надані батькам до досягнення дитиною повноліття, після чого дитина набуває повної правосуб`єктності і необхідність виконання батьками указаних вище обов`язків не є імперативно.

Існування відомостей про батька в актовому записі про народження дитини після досягнення дитиною повноліття саме по собі не призводить до порушення прав особи, яка записана батьком дитини.

Аналогічні висновки викладені в Постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 336/2362/16.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач не надав суду належних обґрунтувань щодо того, чим порушено, оспорено або не визнано його права, свободи чи інтереси внаслідок існування відомостей щодо його батьківства у актовому записі про народження дитини, яка станом на момент звернення до суду із даним позовом досягла повноліття.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судовий збір, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.