Cправа № 563/2084/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2024 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великомежиріцької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його вітчим ОСОБА_2 . Після смерті вітчима відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки, що належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності серія - РВ № б/н виданого 12 січня 2000 року, загальною площею 1, 80 га.

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишив. Дружина його, а позивача мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , місце реєстрації Великомежиріцька сільська рада Корецького району Рівненської області 11 грудня 2023 року, актовий запис № 15. Власних дітей відчим не мав, позивач був для нього найближчою людиною. За його заявою приватним нотаріусом Степанюк І.В. заведена спадкова справа. Однак, реалізувати своє право на спадкове майно не може у зв`язку з відсутністю оригіналу вказаного державного акту.

А тому, просить суд, визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку загальною площею 1,80 га, що належала ОСОБА_2 та посвідчувалася державним актом на право приватної власності на землю серія РВ № б/н зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 267 виданого 12 січня 2000 року.

В заяві, поданій до суду, позивач позов підтримав, справу просив розглянути без його участі.

Головою Великомежиріцької сільської ради Рівненської області до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними у справі матеріалами.

Оскільки, сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із свідоцтва про народження, заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його матір`ю була ОСОБА_4 .

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №5 від 22 березня 2017 року видно, що 15 січня 1991 року мати заявника зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 11 грудня 2003 року Великомежиріцькою сільською радою Корецького району Рівненської області.

Згідно із актового запису про смерть №15 від 01 березня 2005 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформації наданої приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Степанюк І.В. піля смерті ОСОБА_2 було заведено спадкову справу №126/2023 за заявою ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Після його смерті відповідно до ст.1216-1223 ЦК України відкрилась спадщина на майно.

В довідці, виданій 03 жовтня 2022 року за №962 Великомежиріцькою сільською радою Корецького району Рівненської області, зазначено, що спадкодавець ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним був зареєстрований та проживав син дружини ОСОБА_1 та син падчерки ОСОБА_6 .

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 28.09.2023 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Великомежиріцька сільська рада Рівненського району Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 понад п`ять років до дня відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому ст.2 Сімейного кодексу України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім`ї.

Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду.

За правилами ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування`при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 1264 Цивільного кодексу України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом четвертої черги, оскільки не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини проживав однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_2 , що підтверджено рішенням суду від 28.09.2023, яке набрало законної сили 31.10.2023

Позивач прийняв спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За його заявою, як спадкоємця четвертої черги за законом нотаріусом заведено спадкову справу. Інші спадкоємці спадкодаця до нотаріуса з відповідними заявами про прийняття спадщини не зверталися, а самим нотаріусом інших спадкоємців вищого ступеню черговості не встановлено.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно інформації Головного управлінння Держгеоадастру у Рівненській області від 15.08.2023 №29-17-0.2-4092/2-23 згідно з записом №267 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на підставі рішення Великомежиріцької сільської ради від 11.11.1999 №186 ОСОБА_2 видано державний акт на право приватної власності на землю від 12.01.2000 серії РВ №б/н площею 1,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великомежиріцької сільської ради Рівненського (колишнього Корецького) району Рівненської області.

На даний час оригінал державного акту втрачено. З цих підстав ОСОБА_1 приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Степанюк І.В. постановою від 07.11.2023 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оцінюючи допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач, приймаючи до уваги, що позивач позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як у судовому порядку, визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.4, 12, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Великомежиріцької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 1,80 га, що належала ОСОБА_2 та посвідчувалася державним актом на право приватної власності на землю серія РВ № б/н зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 267 виданого 12 січня 2000 року.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Великомежиріцька сільська рада Рівненського району Рівненської області (вул.1 Травня, 1, с.Великі Межирічі Рівненського району Рівненської області, ).

С у д д я :