Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/228/24

05 березня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

з участю: представника позивача, адвоката - Гураша М.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2024 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 09.06.2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_1 у відділі реєстрації актів громадянського стану Надвірнянського районного управління юстиції, актовий запис № 57.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час вже досяг повноліття, а також син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час є неповнолітнім і проживає разом з нею.

Зазначає, що на перших порах сімейного життя у них були менш-більш нормальні дружні стосунки, однак в подальшому їхнє подружнє життя не склалося.

Причиною розпаду сім`ї стало те, що у них з відповідачем з часом стали різні погляди на життя, на сімейні цінності, на ведення господарства, на виховання дітей, тощо, в результаті чого між ними постійно виникали непорозуміння і конфлікти.

Однак, основною причиною розпаду їхньої сім"ї став той факт, що відповідач став зловживати спиртними напоями і вчиняє щодо неї домашнє фізичне і психологічне насильство, а саме: наносить їй побої та обзиває непристойними словами, принижуючи її честь і гідність як жінки, так і матері.

Стверджує, що вона намагалася вплинути на чоловіка з метою припинити ним зловживати спиртними напоями та вчиняти домашнє насильство щодо неї, проте позитивних змін не відбулось, останній став ще агресивніше відноситись до неї. В результаті наведеного між ними склались такі відносини, як нетерпимість один до одного, вони вже не могли знайти спільної мови навіть при вирішенні елементарних побутових питань.

Звертає увагу, що протягом останнього часу вони не підтримують подружніх стосунків.

Вказані обставини привели до остаточного розпаду їхньої сім`ї.

Враховуючи викладене вище, позивач просить розірвати даний шлюб, оскільки він став носити формальний характер. Сторони припинили цікавитися один одним як дружина і чоловік, втративши взаємні почуття підтримки, любові та поваги.

Також позивач вважає, що недоцільно надавати їм термін на примирення, так як воно вже неможливе, враховуючи що неприязні стосунки між ними тривають вже досить довго.

Крім того, вказує, що спору про місце проживання неповнолітнього сина від шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у них немає, оскільки він залишається проживати з нею, а позивач в свою чергу зобов`язується не чинити перешкод відповідачу у спілкуванні з ним.

Після розірвання шлюбу з відповідачем позивач бажає залишити собі шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь документально підтверджені судові витрати, пов"язані з оплатою судового збору та на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні представник позивача вимоги ОСОБА_2 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав, зазначив, що не заперечує відносно розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, представлені ними на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, що долучене до матеріалів справи, згідно якого вказаний шлюб зареєстровано 09.06.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Надвірнянського районного управління юстиції, актовий запис № 57 (а.с.6).

Від шлюбу у сторін по справі народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час вже досяг повноліття, а також син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час є неповнолітнім і проживає разом з позивачем (а.с.7).

Як з`ясовано судом в ході розгляду даної справи, спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється як тривалий, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер.

Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Однак, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейних відносин, не мають наміру підтримувати їх в подальшому, а також наміру зберегти сім`ю у них немає.

За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Крім того, суд констатує, що сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ними не заявлялись вимоги про визначення місця його проживання, а тому питання про місце проживання неповнолітнього: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу судом не вирішується.

Крім того, згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно наданих стороною позивача попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу від 29.01.2024 року, квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 68447130 від 29.01.2024 року, акту виконаних робіт про надання послуг на правничу допомогу від 05.03.2024 року витрати на правничу допомогу склали 2000 грн. 00 коп.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_2 , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп. згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 68447130 від 29.01.2024 року.

Крім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути також 1211 грн. 20 коп. сплаченого судового збору, а всього судових витрат 3211 грн. 20 коп.

На підставі ст.ст.24, 105, 110, 112, 160 СК України, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 09.06.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Надвірнянського районного управління юстиції, актовий запис № 57 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 1211 грн. 20 коп. сплаченого судового збору та 2000 грн. витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, а всього - 3211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.