УХВАЛА

06 березня 2024 року

м. Київ

справа № 128/1880/23

провадження № 61-1643ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ситнік О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалиВінницького апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року та від 13 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення юридичного факту та

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвали Вінницького апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року та від 13 листопада 2023 року у справі, в якій просить оскаржувані ухвали скасувати.

08 лютого 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, а саме для звернення до суду з заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для його поновлення та надання доказів на їх підтвердження; для уточнення касаційної скарги в частині зазначення повних відомостей стосовно себе та відповідачів, з наданням до Верховного Суду виправленої касаційної скарги та її копій відповідно до кількості учасників справи; для сплати судового збору.

Визначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Копію вказаної ухвали направлено заявнику на зазначену в касаційній скарзі адресу.

28 лютого 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, подано касаційну скаргу та її копію для учасників справи, клопотання про звільнення від сплати судового збору та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з доказами на підтвердження дати отримання оскаржуваного судового рішення.

Зазначені в ухвалі вимоги у повному обсязі не були виконані, оскільки заявником на виконання ухвали Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у частині уточнення касаційної скарги щодо порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не зазначені імена та процесуальне становище інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування.

Також ОСОБА_1 не надано документів на підтвердження сплати судового збору, проте заявлено клопотання про звільнення від його сплати у зв'язку зі скрутним майновим станом.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland»

від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Особа, яка подає заяву про звільнення від сплати судового збору, з урахуванням вимог статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази (наприклад, довідка про доходи за календарний рік, який передує року подання до суду касаційної скарги, довідка про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, довідка з органу Пенсійного фонду України про отримання пенсії, тощо) на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку та розмірі.

Заявник у клопотанні, поданому на виконання ухвали Верховного суду

від 08 лютого 2024 року, посилається на скрутний майновий стан. На підтвердження зазначених обставин не надано відповідних доказів, а докази, долучені до клопотання (копія довідки Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області від 10 квітня 2023 року про те, що він не зареєстрований як отримувач субсидії, копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 11 грудня 2023 року, де зазначено про відсутність відповідної інформації) не дають можливості в повній мірі встановити майновий стан заявника та, відповідно, звільнити останнього від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Вказане є підставою для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі

№ 910/10939/22, вирішуючи питання щодо наслідків відмови суду в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, висловленого в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, дійшла висновку, що прийнявши рішення про відмову у звільненні від сплати судового збору, суд має постановити ухвалу без руху, направити її заявнику та переконатись, що він отримав цю ухвалу і має розумний строк для сплати судового збору та подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина друга статті 127 ЦПК України).

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

ЄСПЛ зауважує, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції»).

ОСОБА_1 необхідно забезпечити доступ до незалежного і безстороннього вирішення спору за встановленою процедурою. При цьому ОСОБА_1 має надати докази про отримані доходи чи інші докази, які можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Касаційний суд вбачає наявність підстав для продовження заявнику встановленого судом процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги, а саме для: 1) зазначення імен та процесуального становища інших учасників справи, їх місця проживання чи перебування та надання до Верховного Суду виправленоїкасаційної скарги та її копій відповідно до кількості учасників справи; 2) сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Суд роз`яснює, що невиконання у встановлений судом строк вимог ухвали є підставою для визнання скарги неподаною і повернення її заявнику.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу касаційної скарги на ухвали Вінницького апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року та від 13 листопада 2023 року.

Продовжити ОСОБА_1 встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 08 лютого 2024 року, на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Ситнік