Справа № 161/4874/24
Провадження № 2/161/2137/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ленічевої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернулась до суду із вказаним позовом.

Вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року відповідач сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно. Однак, визначена сума на даний час не відповідає інтересам дітей, крім того, суттєво змінились життєві обставини сторін, значно зросли витрати на утримання дітей (позивач витрачає на дітей близько 15000 грн. в місяць). З огляду на наведене, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від його доходів щомісячно.

Ухвалою суду від 14 березня 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження.

01 квітня 2024 року на адресу суду надійшов відзив відповідача в якому останній заперечує позовні вимоги. Вказує, що він ніколи не намагався уникати свого обов`язку щодо утримання дітей. Крім коштів, які стягуються з в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, він додатково купує дітям одяг, взуття, оплачує частково гуртки, харчування, шкільні фонди, надсилає гроші на розваги за запитом дітей. Частково офіційно не сплачував аліменти в 2022 році, оскільки з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України він перебував в м. Харкові, постійно знаходився в укритті і не мав фізичної можливості отримувати будь-які доходи. Посилання позивача на те, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відповідачем було зареєстровано 5 компаній не свідчить про те, що діяльність даних компаній приносять йому дохід. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 28.03.3024 року за ОСОБА_2 не зареєстровані будь-які об`єкти нерухомого майна. Крім того, відповідач на своєму утриманні має ще одну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина відповідача не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного, перебуває на утриманні у відповідача. З огляду на вказане, вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

10 квітня 2024 року стороною позивача подано відповідь на відзив, в якому вказано, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Київського ВДВС м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №167/1725/19 виданого 18.12.2020 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , заборгованість у відповідача зі сплати аліментів виникла з 2020 року. Зокрема, станом на 01.06.2021 року вона становила 18388,12 і він не сплачував аліментів ні у 2022 році, ні у 2023 році, а тому станом на 01 грудня 2023 року борг зі сплати аліментів склав 93322,62 грн. Відповідач частково погасив заборгованість зі сплати аліментів у березні 2024 році у розмірі 17089,62 гривень, коли позивач подала даний позов до суду. Факт наявності дитини та дружини не є підставою для нестягнення з нього аліментів на утримання інших дітей. На сьогоднішній день доходи відповідача є регулярними з огляду на те, що за період з 2020 по 2024 він зареєстрував ще 5 юридичних осіб, про що надано докази до позовної заяви, із внесенням статутного капіталу на загальну суму 113 000 грн., є їх засновником та керівником. Дві з них були засновані у квітні 2023 року: ТОВ ДЕНТАМАКС та ТОВ ОНІКА-КОНСАЛТС . Всі компанії є діючими та не перебувають у процесі припинення.

В запереченнях на відповідь на відзив від 15 квітня 2024 року відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими, такими, що базуються на припущеннях та просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача у письмовій заяві просила здійснювати розгляд справи без участі сторони позивача, вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача у письмовій заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі з урахуванням поданих заперечень, просила відмовити у задоволенні позову.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6,7). Діти проживають разом із матір`ю (а.с.8,9). Шлюб між ними розірвано (а.с.12-13).

На підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року відповідач сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно (а.с. 14-19).

Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» встановлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні, дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З матеріалів справи вбачається, що розмір витрат, необхідних на утримання дітей змінився (а.с. 20-37).

Відповідач є працездатним, проблем зі станом здоров`я немає. Доказів іншого суду не надано.

На своєму утриманні має ще одну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.93).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань ОСОБА_2 є керівником п`яти Товариств з обмеженою відповідальністю (а.с.38-48).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про перебування у власності особи нерухомого майна відсутні (а.с.95).

Суд вважає за необхідне зазначити, що необхідність утримувати доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виключає обов`язку позивача як батька надавати рівноцінну матеріальну допомогу також своїм дітям від попереднього шлюбу, які її потребують. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Як видно з матеріалів справи, після ухваленого судом рішення про стягнення аліментів, змінилась загальна сума витрат на дітей з боку позивача, яке зумовлене подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності, в тому числі що стосується догляду за дітьми, до яких зокрема входять витрати на харчування, навчання, купівлі одягу та взуття тощо.

Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги стан здоров`я дітей, вік, потреби на їх утримання, які пов`язані з навчанням та розвитком їх здібностей з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік», матеріальне становище сторін та їх рівні обов`язки з утримання дітей.

Враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, особу відповідача, як платника аліментів, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, те, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у формі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, суд дійшов висновку наявність підстав для задоволення позову.

Визначений розмір аліментів, на думку суду, є достатнім та справедливим.

При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 1211,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10,12,27,77-81,141, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 179-183, 185, 192 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року у справі № 167/1725/19, зміненого постановою Харківського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення суду складено 28 травня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк