Справа № 950/99/24
Провадження № 2/950/229/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Косолапа В.М., розглянувши в порядку строщеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Лебедин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Семереньки» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю,

в с т а н о в и в:

Адвокат Стегній Андрій Миколайович, в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Семереньки» у якій просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2022 рік в сумі 11187,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0060 площею 3,6254 га, яку вона на підставі договору від 14.03.2007 № 191 передала ПП «Буймерське» в оренду на 10 років. 04.08.2017 між ПП «Буймерське» та ОСОБА_1 укладена додаткова угода до договору оренди землі від 14.03.2007, відповідно до п. 4.1 якої орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 13897,30 грн. на один повний рік користування земельною ділянкою, що у відсотковому співвідношенні становить 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.4 договору. Строк дії права оренди земельної ділянки до 31.12.2022.

На момент звернення до суду ПП «Буймерське» припинене як юридична особа, його правонаступником є ТОВ «Агрофірма «Семереньки».

За умовами договору оренди землі та укладеної відповідно до нього додаткової угоди, договір укладено на строк до 31.12.2022. За користування земельною ділянкою позивача ТОВ «Агрофірма «Семереньки» не сплатила орендну плату за 2022 рік. У зв`язку із цим представник позивача просить стягнути заборгованість по орендній платі за 2022 рік із вирахуванням податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18 % та 1,5 % військового збору, в загальному розмірі 11187,32 грн. Також просив стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою від 15.01.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ТОВ «Агрофірма «Семереньки» відзиву на позов не подало. 31.01.2024 засобами електронного зв`язку надійшло письмове клопотання, в якому представник відповідача просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки такі не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконаних робіт. На думку представника, розмір заявлених витрат не відповідає критерію реальності та розумності. Представником позивача підготовлено ідентичні за текстом позовні заяви по одинадцяти справах.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, на підставі розпорядження голови Лебединської міської райдержадміністрації від 10.09.2002 № 275 ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,63 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області. Земельну ділянку передано для ведення сільськогосподарського виробництва. Вказане підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю Серії Р2 № 657641 від 15.09.2002 (а.с. 7-8).

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0060 площею 3,6254 зареєстровано за ОСОБА_1 , що підтверджується копією витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 14).

Як свідчить копія додаткового договору оренди від 04.08.2017, до договору оренди землі № 191 від 14.03.2007, укладеного між ОСОБА_1 (орендодавець) та ПП «Буймерське» (орендар), ОСОБА_1 передала в оренду земельну ділянку загальною площею 3,6254 га. Договір укладено на 5 років, тобто 31.12.2022 (пункт 3.1). Відповідно до пункту 4.1. орендна плата користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 13897,30 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою, що у відсотковому співвідношенні становить 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до п. п. 4.4 орендна плата вноситься щорічно до 30 грудня (а.с. 9-12).

Згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, строк дії права оренди земельної ділянки до 31.12.2022 (а.с. 14).

Згідно з відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПП «Буймерське» припинено. Правонаступником указаного підприємства є ТОВ «Агрофірма «Семереньки» (а.с. 23).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. ст. 627, 629 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. ч. 1, 9 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються спеціальним законом.

Таким законом у сфері регулювання зазначених відносин є Закон України «Про оренду землі». Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону).

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Аналіз наведених положень законодавства свідчить про те, що орендна плата із зазначенням її розміру є істотною умовою договору оренди, який в силу загальних положень цивільного законодавства є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, зокрема додатковою угодою від 04.08.2017, що орендна плата по договору від 14.03.2007 встановлена в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки землі позивача, та складає 13897,30 грн.

Враховуючи те, що орендна плата за 2022 рік ОСОБА_1 виплачена не була, розмір такої орендної плати становить 10 % від нормативної грошової оцінки землі, тобто 13897,30 грн. Вимоги ОСОБА_1 в цій частині відповідачем не заперечувались.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню, та на користь позивача необхідно стягнути орендну плату в розмірі 13897,30 грн.

Суд також вказує на те, що відповідно до п. п. 162.1.1, 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; податковий агент.

Згідно з п.п. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Таким чином сума орендної плати, яка стягується на користь ОСОБА_1 зазначається в розмірі до нарахування та утримання з неї податків та зборів, а подальше їх нарахування та утримання здійснюється податковим агентом (в даному випадку ТОВ «Агрофірма «Семереньки»), який виплачує дохід.

Щодо витрат на правову допомогу суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц.

У постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім того, у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила: для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

На підтвердження понесених витрат про надання правничої допомоги адвокат Стегній А.М. надав: копію ордеру Серії ВІ 1190165, виданого 06.01.2024 (а.с. 5); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ПТ № 4098 від 26.07.2022 (а.с. 6); копію квитанції до прибуткового касового ордеру на суму 10000,00 грн. (а.с. 17); розрахунок витрат на правничу допомогу (а.с. 18).

Згідно з розрахунком, клієнту надано наступні послуги: вивчення наданих документів 1 год. (1000,00 грн.); підготовка документів до суду 4 години (4000,00 грн.); складання відповіді на відзив 2 год. (2000,00 грн.); представництво інтересів клієнта у суді 3000,00 грн. (а.с. 18).

Суд вказує на те, що дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався, відповідно відповідь на відзив не складалась. При цьому виходячи із критерію пропорційності заявлених витрат предмету спору, суд враховує ціну позову. Зокрема судом задоволено вимоги позивача про стягнення на її користь 13897,30 грн. орендної плати, натомість розмір заявлених витрат становить 10000,00 грн., що є явно непропорційним.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. За таких обставин, на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Семереньки» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Семереньки» (42644, Сумська область, Охтирський район, с. Печини, вул. Центральна, 2 А; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2022 рік в сумі 13897,30 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Семереньки» (42644, Сумська область, Охтирський район, с. Печини, вул. Центральна, 2 А; ) на користь ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. та 2500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.02.2024.

Суддя Вадим КОСОЛАП