Справа № 333/3308/22
Провадження № 2-др/333/16/24
29 березня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, заяву представника позивача в особі адвоката Щербини Олени Георгіївни про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодуіанян матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок нападу собаки, -
28.02.2024 року представник позивача в особі адвоката Щербини О.Г. звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат по цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок нападу собаки.
Заява мотивована тим, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2024 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 629 грн. 64 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 30 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, та зобов`язано ГУ Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.
Проте під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, тому позивач просить суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесла ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом даної справи в суді.
У судове засідання позивач та її представник адвокат Щербина О.Г. не з`явились, про час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені належним чином, до суду надано заяву про розгляд за їх відсутності.
Відповідач та її представник адвокат Іванісов В.С. до суду не з`явилися, про день та час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені належним чином. 29.03.2024 року до суду надали письмові пояснення, в яких зазначили, що понесені позивачем витрати є не співмірними щодо витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, не відповідають ринковій ціні адвокатських послуг. Просили зменшити розм`як витрат на правничу допомогу до розмір 1 000,00 грн.
Суд, перевіривши доводи поданої заяви та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2024 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 629 грн. 64 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 30 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, та зобов`язано ГУ Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідними документами, а саме: договором від 18.02.2023 року про надання професійної правничої допомоги № 6, договором від 20.02.2024 року про надання професійної правничої допомоги № 8, ордером від 20.02.2023 року, ордером від 20.02.2024 року, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 621, звіт про виконану роботу від 18.02.2024 року, звіт про виконану роботу від 21.02.2024 року, акт приймання-передачі виконаних робіт від 18.02.2024 року на суму 2500 гривень, акт приймання-передачі виконаних робіт від 21.02.2024 року на суму 1 000,00 грн., калькуляція від 18.02.2024 року (з 18.02.203 року по 18.02.2024 року витрачено 2 год. 30 хв. ознайомлення з матеріалами справи 20.02.2023 року 1 год. 30 хв. 1 500,00 грн., складання клопотань про приєднання доказів 06.07.2023 року 1 година 1 000,00 грн.) калькуляція від 21.02.2024 року (з 20.02.2024 року по 21.02.2024 року витрачено одну годину 1 000,00 грн. представництва у суді під час судового розгляду), квитанція про оплату на суму 1 500,00 грн. від 20.02.2023 року, квитанція про оплаті на суму 1 000,00 грн. від 06.07.2023 року, квитанція про оплату на суму 1 000,00 грн. від 21.01.2024 року, ОСОБА_1 понесла витрати на надання їй правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Таким чином, вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених до стягнення витрат, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України обсяг наданих робіт та послуг, складність справи, обсяг виконаних робіт вважає, що витрати на правничу допомогу є співмірними.
Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною другою ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 06.12.2019 року у справі № 910/353/19, постанові Верховного Суду від 25.05.2021 року у справі № 910/7586/19.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 року від № 640/8316/20, від 21.10.2021 року у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на те, що справа є не значної складності, досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, враховуючи заяву представника відповідача про зменшення судових витрат, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 3 000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи.
Керуючись ст. ст. 2, 76-82, 133, 134, 137, 141, 258, 259, 263-268, 270 ЦПК України, суд,
Заяву представника позивача в особі адвоката Щербини Олени Георгіївни про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок нападу собаки задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі ) грн. 00 коп. у зв`язку із розглядом справи у суді.
В іншій частині відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повне додаткове рішення складено 29 березня 2024 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик