Справа № 592/6886/24
Провадження № 2/592/1578/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 травня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» про захист прав споживачів, -

встановив:

Позивач, через свого представника, звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» про захист прав споживачів та просять:

- звільнити Позивача - ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»;

- визнати дії Відповідача - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (), протиправними, такими, що призвели до порушення прав Позивача, як споживача банківських послуг.

- зобов`язати Відповідача - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () повернути на рахунок Позивача - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 1747 грн., які були списані в якості відсотків за користування кредитним лімітом по картці 5168¬7520-0695-5440 за період з 01.09.2023 по 01.11.2023.

- стягнути з Відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь Позивача - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день з 26.07.2023 по 24.10.2023 в загальному розмірі 1743, 08 грн.

- стягнути з Відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь Позивача - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

- стягнути з Відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь Позивача - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) всі понесені за час судового розгляду справи судові витрати.

Ухвалою судді від 08.05.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

09.05.2024 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій просить звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12.05.1991 року №1023-XII «Про захист прав споживачів». Цей Закон встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1)при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2)при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3)при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням(неналежним виконанням)сторонами умов договору; 4)порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5)будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом)обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6)споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7)ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 ст. 1 Закон України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Як роз`яснено в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено саме Законом України «Про захист прав споживача» порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду з дотриманням вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закон України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке його право, як споживача, порушено у відповідності до ст. 21 Закон України «Про захист прав споживачів», навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Проте в позовній заяві таке обґрунтування позовних вимог відсутнє.

Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою про захист прав споживачів, взагалі не посилається на зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначає про те, яке його право, як споживача порушено, у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 17 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У зв`язку з цим, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України).

У відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями ЗУ «Про судовий збір».

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року становить 3028,00 грн.

Так позивач ставить три вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір підлягає оплаті в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1211,20 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 15140 грн.

Враховуючи викладене вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, та сплатити судовий збір за заявлені вимоги немайнового та майнового характеру за реквізитами на рахунок отримувача № UA0018540, отримувач коштів - ГУК Сум.обл/Сумська МТГ-Ковпаківський РС/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37970404, банк одержувача Казначейство України (ЕАП); МФО-899998.

З огляду на викладене, відповідно до частин 1 і 2 статті 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки шляхом подачі позовної заяви з урахуванням викладених у даній ухвалі недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» про захист прав споживачів - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали та роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Литовченко