Справа №:2-273/2010
Провадження №: 6/755/123/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Хромової О.О.,

при секретарі - Бовкун М.В.,

за участю представника заявника - Семенова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

Заявник - ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить замінити стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні

№ НОМЕР_1, правонаступником - ОСОБА_1 .

На обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 23 лютого 2010 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення по справі № 2-273/2010, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено, стягнуто на користь позивача заборгованість за договором позики, посвідченим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. та зареєстрованому у реєстрі за номером 5029К.

Зазначає, що 14 липня 2010 року Дніпровським ВДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) відкрите виконавче провадження № НОМЕР_1 на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2010 року по справі № 2-273/2010.

Факт правонаступництва обгрунтовує тим, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/15343/20 про неплатоспроможність ОСОБА_2 . Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21 липня 2021 року ОСОБА_2 визнано банкрутом та введено процедуру погашення боргів боржника керуючим реалізацією майна боржника ОСОБА_4 . За наслідками проведення інвентаризації майна ОСОБА_2 ухвалою Господарського суду міста Києва від 22 грудня 2021 року затверджено умови продажу на аукціоні права вимоги за договором позики від 07 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

05 серпня 2022 року за результатами проведення аукціону керуючий реалізацією майна ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_1 право вимоги за договором позики від 07 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також зазначає, що провадження у справі № 910/15343/20 про неплатоспроможність ОСОБА_2 закрито ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 січня 2023 року. Просив заяву задовольнити.

06 лютого 2024 року у судовому засіданні заявник ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Просив заяву задовольнити.

20 лютого 2024 року у судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Семенов О.В., просив заяву задовольнити.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно із вимогами частини третьої статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов таких висновків.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від

23 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 до ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 5 273 586 грн 88 коп. та судові витрати. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Т.П., про визнання договору позики неукладеним, відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2010 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2010 року скасовано в частині задоволення позову

ОСОБА_2 , ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь

ОСОБА_2 3 979 563 грн 88 коп. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 29 вересня 2010 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2010 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2010 року залишено без змін.

Листом Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року № 4878 повідомлено, що матеріали цивільної справи № 2-273/2010 знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

До заяви про заміну сторони виконавчого провадження ОСОБА_1 також додав копію протоколу про проведення аукціону від 11 липня 2022 року № BRD001-UA-277.

Відповідно до акту від 05 серпня 2022 року № BRD001-UA-277 про придбання майна на аукціоні, складеного до протоколу про проведення аукціону від 11 липня 2022 року

№ BRD001-UA-277, ОСОБА_1 сплатив арбітражному керуючому ОСОБА_4 усі необхідні до сплати кошти, а ОСОБА_4 передав у власність майно, а саме: право вимоги по договору позики від 01 жовтня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , сума заборгованості по якому становить 3 979 563,88 грн та підтверджується рішенням Апеляційного суду міста Києва

від 20 травня 2010 року у справі № 5726 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

У судовому засіданні 06 лютого 2024 року заявник ОСОБА_1 також пояснив, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/15343/20 про неплатоспроможність ОСОБА_2 . Постановою Господарського суду міста Києва від 21 липня

2021 року по справі № 910/15343/20 ОСОБА_2 було визнано банкрутом та введено процедуру погашення боргів, керуючим реалізацією майна ОСОБА_2 призначено арбітражного керуючого Вегеру А.А., встановлено строк для проведення інвентаризації майна боржника ОСОБА_2 та зобов`язано ОСОБА_4 здійснити процедуру погашення боргів боржника ОСОБА_2 в порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22 грудня 2021 року по справі № 910/15343/20 затверджено умови продажу на аукціоні майнового права - права вимоги по Договору позики від 01 жовтня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

У своїй Постанові від 01 лютого 2023 року по справі 2-3266/11 Верховний Суд зазначив таке.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно із частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня

2021 року у справі № 910/2954/17.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, за матеріалами справи судом встановлено, що за наслідками аукціону (електронних торгів) заявник набув право вимоги по договору позики від 01 жовтня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Однак з матеріалів заяви неможливо встановити чи звернено до примусового виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2010 року по справі № 2-273/2010 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики від 07 жовтня

2007 року, посвідченим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. та зареєстрованому у реєстрі за номером 5029К, чи видано по даній справі виконавчий документ та чи не визнаний він таким, що не підлягає виконанню.

Тобто, в матеріалах справи відсутні відповідні документи, які б свідчили, що з примусового виконання вказаного рішення дійсно відкрито виконавче провадження відповідним органом державної виконавчої служби чи приватним виконавцем. Суду також не надано жодних документів, які б містили у собі відомості щодо стадії виконавчого провадження з примусового виконання вказаного рішення суду, у разі його відкриття.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що в Автоматизованій системі виконавчих провадження міститься інформація щодо виконавчого провадження № НОМЕР_1, проте у розділі «Боржник» наявний запис про фізичну особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з тим, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 листопада 2010 року у справі № 2-273/1 скасовано ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 09 вересня 2009 року в частині заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїзду за кордон. Таким чином, матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1, в межах якого заявник просить замінити сторону виконавчого провадження, містять інформацію щодо боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а матеріали справи № 2-273/1, в межах якого видавався виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості, містять інформацію щодо боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514 ЦК України, статтями 260, 353, 354, 442 ЦПК України, статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), про заміну сторони виконавчого провадження, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 21 лютого 2024 року.

Суддя О.О. Хромова