справа № 165/2631/23
провадження №2/165/97/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Король І.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Жук Ю.Б. звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 08.11.2010 (справа №2-1273/10) з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 350 (триста п`ятдесят) грн. щомісячно на розмір 1/5 (одна п`ята) частка заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 08.11.2010 у справі № 2-1273-10 було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 350 гривень, починаючи з 09 вересня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що з часу призначення аліментів з відповідача, суттєво зріс рівень інфляції, збільшились потреби дитини, що потребує значних коштів. визначений судом розмір аліментів, стягуваних за рішенням суду в сумі 350 гривень, є незначним, цих коштів не вистачає для забезпечення дитини навіть на мінімальному рівні.

Також вказує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на диспансерному обліку у лікаря ортопеда-травматолога з діагнозом «двобічна статична плоскоступість ІІ ст., сколіотична постава» та хворіє на ряд хронічних хвороб, що зумовлює необхідність постійного лікування та посиленого харчування, придбання медикаментів та медичних засобів.

Крім цього, вказує, що після 08 листопада 2010 року матеріальний стан відповідача покращився.Відповідач 24.09.2011 набув у власність житлову секцію в гуртожитку, загальною площею 33,4 кв.м.; а з 23 липня 2013 року і на даний час у власності відповідача є легковий автомобіль марки «Renault Тrafik», 2007 року випуску.

Також зазначив, що відповідач є здоровим, працездатним, має реальну можливість працювати та сплачувати аліменти. Вказав, що позивач здійснює підприємницьку діяльність, та її річний дохід становить 46450 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові, просив змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 08.11.2010 (справа №2-1273/10) з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 350 (триста п`ятдесят) грн. щомісячно на розмір 1/5 (одна п`ята) частка заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Також зробив заяву про подання ним доказів про витрати на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала частково з підстав наведених у відзиві (а.с.33) та пояснила, що після постановлення рішення судом, яким визначено розмір аліментів в розмірі 350 грн., позивач ОСОБА_6 через деякий час відкликала виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів. Вказує, що відповідач намагався сплачувати аліменти на утримання сина в добровільному порядку шляхом надсилання поштових переказів, однак вони повертались через відмову позивача від їх отримання. Також вказала, що 16.01.2024 відповідач сплатив одним платежем 75000 грн. в рахунок погашення заборгованості по аліментах на утримання сина ОСОБА_7 , яка виникла після звернення позивачки з виконавчим листом до виконавчої служби. При цьому наголосила, що набуття відповідачем у власність житлової площі у гуртожитку по АДРЕСА_1 відбулося шляхом безоплатної приватизації державного житлового фонду у спільну сумісну власність разом з його батьками. Належний відповідачу автомобіль марки «Renault Тrafik», 2007 року випуску було продано 30.12.2022 через потребу у коштах на лікування, оскільки відповідач втратив працездатність, є особою з інвалідністю ІІІ групи. Вказує, що на даний час відповідач не працює, отримує пенсію, розмір якої становить 2093 грн. Також зазначає, що на утриманні у відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу. Відтак, стягнення аліментів в розмірі 1/5 частки від усіх видів доходів відповідача поставить у скрутне становище його неповнолітніх дітей віл іншого шлюбу, що не відповідає принципу справедливості. Зазначає, що ініціюючи зміну способу аліментів, позивач фактично має намір збільшити розмір аліментів, хоча стан її здоров`я та матеріальний стан, не змінився. Також вказала, що відповідач ОСОБА_4 погоджується на стягнення з його доходів аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина сторін у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що у сторін від шлюбу, який розірвано, народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

На підставі рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 08.11.2010 стягуються з ОСОБА_4 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 350 гривень щомісяця, починаючи з 09.09.2010 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).

Як вбачається із повідомлення Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області від 29.08.2023 № 59806/22.1-21 (а.с.67) на виконані виконавчої служби перебував виконавчий лист на виконання рішення Нововолинського міського суду Волинської області у справі №2-1273-10 від 08.11.2010 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_8 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу 19 липня 2023 року без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.8) ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_9 .

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з вимогами статті 192 СК України, розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18.

Право звернутися з позовом про зміну способу стягнення аліментів має одержувач аліментів (ч.3 ст.181 СК України).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі за № 6-143цс13: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»,ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилалась на те, що у відповідача покращився матеріальний стан, а саме, що відповідач 24.09.2011 набув у власність житлову секцію в гуртожитку, загальною площею 33,4 кв.м (а.с.11-12); а з 23 липня 2013 року і на даний час у власності відповідача є легковий автомобіль «Renault Тrafik», 2007 року випуску (а.с.10).

Посилання позивача та її представника ОСОБА_1 на покращення майнового стану ОСОБА_4 , внаслідок набуття відповідачем у власність житлової секції в гуртожитку суд до уваги не бере, оскільки виникнення права власності на вказане житло відбулося шляхом приватизації з державного житлового фонду у спільну сумісну власність, а позивачем не було надано жодного доказу, який би підтверджував факт понесення відповідачем витрат на отримання вказаного житла.

Твердження представника позивача стосовно перебування у власності відповідача ОСОБА_4 легкового автомобіля «Renault Тrafik», 2007 року випуску, спростовано повідомленням Територіального сервісного центру МВС №0744 (ТСЦ МВС №0744) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області від 19.08.2023 (а.с.43), в якому зазначено, що станом на 19.08.2023 згідно з ЄДР ТЗ МВС за ОСОБА_10 жодних транспортних засобів не зареєстровано, однак вказано, що 30.12.2022 ОСОБА_11 продав транспортний засіб марки Renault trafik, 2007 року випуску.

Також слід зазначити, що перебування відповідача ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 (а.с.37), від якого у них є двоє неповнолітніх дітей (а.с.38,39), без доведення погіршення майнового становища відповідача, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_3 сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме його інтересам. Тому зміна сімейного стану відповідача, народження дітей від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для присудження аліментів у меншому розмірі.

Аналогічний за змістом висновок викладено у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці.

У поданому відзиві та у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 -адвокат Герасимчук Л.Р. зазначила, що позов ОСОБА_6 визнають частково, а саме не заперечують щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статтей 183, 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) та у твердій грошовій сумі, а стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яку в судовому засіданні визнала представник позивача ОСОБА_4 адвокат Герасимчук Л.Р., має місце лише при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів (ч. 3 ст. 184 ЦПК України).

Визначений рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 08.11.2010 у справі № 2-1273-10 розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що становить 350 гривень, на даний час є надто низьким, недостатнім для утримання неповнолітнього сина сторін, який проживає разом із матір`ю, і значно меншим встановленого мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який станом на 01.01.2024 становить 1598 гривень (3196 грн х 50%=1598 грн).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Із копії заяви ОСОБА_4 від 28.10.2022, адресованої начальнику Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (а.с.73) вбачається, що відповідач мав намір звернення до ПФУ із проханням відраховувати із його пенсії аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 50 відсотків від розміру пенсії, починаючи з грудня 2022 року. Однак відповідачем не надано суду доказів прийняття вказаної заяви до виконання ПФУ та проведення відрахування цих коштів.

Також відповідачем не надано підтвердження отримання позивачем письмового звернення ОСОБА_4 про надання йому реквізитів рахунку для перерахування коштів для забезпечення потреб спільної дитини (а.с.74). Крім того, із копії вказаної заяви, не вбачається можливим встановити дату такого звернення. Тому суд вважає вказану копію заяви неналежним доказом.

Копії фіскальних чеків від 26.10.2022, 02.11.2022 (а.с.68-70) свідчать про те, що відповідач перерахував 26 жовтня 2022 року, 02 листопада 2022 року позивачу в рахунок аліментів на утримання сина кошти в загальному розмірі 4918,04 грн, які було повернуто поштовим переказом ОСОБА_4 (а.с.71,72). Вказану обставину не заперечив у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат Жук Ю.Б.

Окрім того, в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 було зазначено, що 16.01.2024 відповідачем ОСОБА_4 було сплачено одним платежем заборгованість по аліментах в розмірі 75000 гривень, що не заперечив представник позивача ОСОБА_1 . Дана обставина дає суду підстави вважати про матеріальну спроможність відповідача ОСОБА_4 сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі більшому ніж 350 гривень.

Виходячи з наведених представником позивача доводів, заперечень представника відповідача на часткове визнання позову, матеріальний стан сторін, зокрема: дохід позивача ОСОБА_3 від підприємницької діяльності (а.с.14), дохід відповідача ОСОБА_4 , що складається із пенсії особи з інвалідністю ІІІ групи (а.с.40-42,44,45), розмір якої становить 2093 грн., беручи до уваги вік дитини, стан здоров?я сина сторін ОСОБА_5 ,(а.с.15-17),суд приходить до переконання, що розмір аліментів, що стягується з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина є недостатнім для забезпечення потреб дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому приймає рішення про його зміну, шляхом зміни способу стягнення, при цьому визначаючи розмір аліментів суд надає перевагу інтересам дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, і присуджує стягувати з ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

У зв`язку із заявленням в судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 про намір подання ним доказів про витрати на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України, суд питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу на даному етапі не вирішує. Одночасно роз`яснює позивачу та його представнику, що у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, вказана заява залишається без розгляду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 80, 81, 89, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.141, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 08.11.2010 (справа №2-1273/10) з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 350 (триста п`ятдесят) грн. щомісячно на розмір 1/5 (одна п`ята) частка заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлений 29 січня 2024.

Головуючий підпис Орися ФЕРЕНС-ПІЖУК