Справа №:755/1054/24
Провадження №: 6/755/133/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_1 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

Заявник - ТОВ «Діджи Фінанс», звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить замінити стягувача АТ «ОТП Банк» його правонаступником - ТОВ «Діджи Фінанс» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису

№ 7692, вчиненого 16 вересня 2009 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бандар І.М.

На обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що 05 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та АТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № ML-001/006/2007. З метою забезпечення виконання даного кредитного зобов`язання між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

20 грудня 2023 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (вул. Фізкультури, буд. 28, м. Київ, ) та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договори факторингу щодо відступлення прав вимоги щодо кредитного договору від 05 лютого 2007 року № ML-001/006/2007 та договору іпотеки від 05 лютого 2007 року № PCL-001/006/2007.

Вважає, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло прав кредитора за кредитним договором від 05 лютого 2007 року № ML-001/006/2007 та прав іпотекодержателя за договором іпотеки від 05 лютого 2007 року № PCL-001/006/2007.

Окремо зазначає, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні у Приватного виконавця перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 16 вересня 2009 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., з примусового звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 05 лютого 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та

АТ «ОТП Банк». Таким чином, заявник просив заяву задовольнити.

Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно із вимогами частини третьої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов таких висновків.

Розділ VI ЦПК України присвячений процесуальним питанням, пов`язаним з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Стаття 442 ЦПК України регулює питання заміни сторони виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт перший частини другої статі 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із зазначеними вимогами заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є окремою підставою процесуального правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з підпунктів першого, другого частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, а тому припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Положеннями частин першої, другої статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

ТОВ «Діджи Фінанс» заявлено вимогу про заміну сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено, що між ЗАТ «ОТП Банк» та громадянином ОСОБА_2 05 лютого

2007 року укладено кредитний договір № ML-001/006/2007. Також 05 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», з метою забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором від 05 лютого 2007 року № ML-001/006/2007, укладено договір іпотеки № PCL-001/006/2007. Предметом іпотеки визначено об`єкт нерухомого майна - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Договір іпотеки посвідчено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком Золтаном Золтановичем та зареєстровано в реєстрі за номером 196.

16 вересня 2009 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис № 7692 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , яка є майновим поручителем ОСОБА_2 за кредитним договором від 05 лютого 2007 року

№ ML-001/006/2007, укладеним з ЗАТ «ОТП Банк».

У своїй постанові від 01 лютого 2023 року по справі № 2-3266/11 Верховний Суд зазначив, що процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

У своїй заяві ТОВ «Діджи Фінанс» зазначає, що набуло прав кредитора за кредитним договором від 05 лютого 2007 року № ML-001/006/2007 та прав іпотекодержателя за договором іпотеки

від 05 лютого 2007 року № PCL-001/006/2007.

Судом встановлено, що 20 грудня 2023 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна»

(вул. Фізкультури, буд. 28, м. Київ, ) та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договори факторингу щодо відступлення прав вимоги щодо кредитного договору від 05 лютого 2007 року

№ ML-001/006/2007 та договору іпотеки від 05 лютого 2007 року № PCL-001/006/2007.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту матеріального провонаступництва між АТ «ОТП Банк» (раніше - ЗАТ «ОТП Банк») та ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

У зв`язку з цим суд позбавлений можливості визнати встановленим факт правонаступництва ТОВ «Діджи Фінанс» у зобов`язальних правовідносинах, стороною яких є АТ «ОТП Банк», зокрема, щодо кредитного договору від 05 лютого 2007 року № ML-001/006/2007 та договору іпотеки

від 05 лютого 2007 року № PCL-001/006/2007.

До заяви про зміну сторони виконавчого провадження ТОВ «Діджи фінанс» додано заяву

АТ «ОТП Банк» про примусове виконання, у якій АТ «ОТП Банк» просить відкрити виконавче провадження та звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , примусово стягнуті грошові кошти перерахувати в рахунок погашення заборгованості, відповідно до виконавчого напису № 7692, вчиненого 16 вересня 2009 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

У постанові Верховного Суду від 12 липня 2022 року по справі № 186/545/21 зазначено, що заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою в разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Імперативними приписами частини п`ятої статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у разі виникнення потреби у заміні боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Згідно із частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Однак з матеріалів заяви неможливо встановити чи був звернений до примусового виконання виконавчий напис від 16 вересня 2009 року № 7692, вчинений Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., відповідних доказів заявником не надано.

Тобто, в матеріалах справи відсутні відповідні документи, які б свідчили, що з примусового виконання вказаного виконавчого напису дійсно відкрито виконавче провадження відповідним органом державної виконавчої служби чи приватним виконавцем., а також докази того, що вказаний виконавчий напис не визнано рішенням суду таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, суду також не надано жодних документів, які б містили у собі відомості щодо стадії виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису, у разі його відкриття.

З наданої роздруківки із сервісу Автоматизованої системи виконавчого провадження неможливо встановити правові підстави, на яких було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

На підставі вище викладеного суд позбавлений можливості вирішити питання про заміну сторони виконавчого провадження № НОМЕР_1.

На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514 ЦК України, статтями 55, 260, 353, 354, 442 ЦПК України, статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_1 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про заміну сторони виконавчого провадження - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова