Єдиний унікальний номер 341/356/24
Номер провадження 2/341/224/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 березня 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Галицький відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

встановив:

Представник ОСОБА_2 в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У позові просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є. М. від 07 травня 2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 31588, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" заборгованості у розмірі 20655,0 грн таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позов обґрунтований протиправністю виконавчого напису, оскільки такий вчинений приватним нотаріусом за межами наданих йому законодавством повноважень і на момент його вчинення були відсутні обставини, які свідчили про наявність безспірної заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал".

Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу, у випадку заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду подати до суду відзив на позов, копію якого разом із доданими до нього документами надіслати позивачу.

Копію ухвали надіслано сторонам. У наданий в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Судове засідання призначено на 04 березня 2024 року.

У судове засідання 04 березня 2024 року сторони не з`явились, хоча повідомлені про розгляд справи належним чином відповідно до норм статті 128 ЦПК України.

На офіційно зареєстровану електронну адресу представника позивача 16 лютого 2024 року надіслано копію ухвали про відкриття провадження (а. с. 19).

04 березня 2024 року представник позивача подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності інших учасників справи. При цьому зазначає, що позивачка просила суд стягнути з відповідача судові витрати у справі, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Докази про фактичний розмір витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку статті 141 ЦПК України (а. с. 27).

Представник відповідача ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. На адресу місцезнаходження відповідача надсилалась поштова кореспонденція із суду, яку представник відповідача отримав 28 лютого 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 28).

Крім цього, копію ухвали з позовною заявою та додатками надіслано на офіційно зареєстровану електронну адресу відповідача (а. с. 20).

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки, є день вручення судової повістки під розписку.

Таким чином, представник відповідача вважається належним чином повідомленим, а документи йому врученими. Проте своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав.

Також, копію ухвали з позовною заявою та додатками надіслано на офіційну адресу третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є. М., які повернулись до суду з відміткою Укрпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 23).

Представник третьої особи Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився. 04 березня 2024 року подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності відповідного представника (а. с. 25).

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали. Представник позивача просив здійснювати розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду цієї справи на підставі наявних матеріалів у справі.

Ухвалою суду від 04 березня 2024 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

07 травня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. вчинив виконавчий напис нотаріуса за реєстровим номером 31588 про звернення стягнення з ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 20655,0 грн заборгованості за кредитним договором (а. с. 7).

У спірному виконавчому написі зазначено: «Пропоную задовольнити вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», стягнути з ОСОБА_1 за період з 11.02.2021 до 06.05.2021 включно суму у розмірі: 4500,0 грн заборгованість за тілом кредиту; 15225,0 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача; загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 20655,0 грн».

Вказаний виконавчий напис вчинений на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік № 1172).

Відповідно до постанови від 03 вересня 2021 року про відкриття виконавчого провадження підтверджується те, що головний державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Стасюк І. І. відкрив виконавче провадження № 66698092 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості у розмірі 20655,0 грн (а. с. 5).

Вважаючи вищевказаний виконавчий напис нотаріуса протиправним і таким, що порушує права позивачки як позичальника, представник позивачки звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до змісту статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до змісту статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема виконавчі написи.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати і, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (на час виникнення спірних правовідносин) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Як установлено, спірний виконавчий напис нотаріус вчинив 02 червня 2021 року на підставі пункту 2 Переліку № 1172.

Пункт 2 вказаного Переліку № 1172 було доповнено постановою КМ України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Постанова № 662).

Відповідно до пункту 2 Переліку № 1172 (у редакції Постанови № 662) «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями» для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком № 1172 повинні були слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову № 662 в частині, зокрема, пункту 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Також зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року.

З огляду на наведене, установлено, що нотаріус у день вчинення спірного виконавчого напису 07 травня 2021 року керувався пунктом 2 Переліку № 1172, який був незаконним та нечинним. Тобто, на підставі нечинних положень нормативного акта дійшов помилкового висновку про існування безспірної заборгованості позивача перед ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» на підставі лише документів, передбачених пунктом 2 Переліку № 1172.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. вчинив оспорений виконавчий напис від 07 травня 2021 року з порушенням установлених законодавством процедури та порядку, керуючись нечинними положеннями Порядку № 1172, що виключає правомірність такого напису.

Іншими словами, вчинення спірного виконавчого напису у цій справі здійснено всупереч приписам статті 87 Закону України «Про нотаріат», оскільки його здійснено на підставі переліку документів, які не встановлено Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, оскільки нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням установленої законодавством процедури і наявні у нього документи на час вчинення спірного виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, а це є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

При цьому суд, керуючись принципом змагальності, враховує, що відповідач жодним чином не спростував доводів позивачки.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а. с. 4).

Надаючи оцінку заявленій представником позивача заяві щодо витрат на професійну правничу допомогу, докази яких таким будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку статті 141 ЦПК України, суд виходить з такого.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, оскільки представник позивача зробив відповідну заяву, розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме, документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу буде здійснено після подання доказів щодо таких витрат в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 УПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 178, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 272-274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Галицький відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07 травня 2021 року № 31588, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості у розмірі 20655,0 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05 березня 2024 року.

Учасники страви:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ;

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1/28, м. Львів, ;

третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ;

третя особа Галицький відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: вул. Коновальця, 13, м. Галич, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ