Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1870/23
Провадження № 2/542/7/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 02.11.2023 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилалася на такі обставини: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_3 .

23.07.2018 року ОСОБА_3 склала на її користь заповіт у приватного нотаріуса Дашівської В.М., згідно якого вона є спадкоємицею всього її майна.

У власності подружжя ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_4 знаходились будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянкою кадастровий номер :30:007:0169 загальною площею 0,0746 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), побутові речі.

Вона подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Охрея М.А., який завів спадкову справу №48/2022.

Після смерті ОСОБА_3 її чоловік ОСОБА_4 до своєї смерті не звертався з заявою про прийняття спадщини в поряку ст. 1241 ЦК України.

28.04.2023 року приватний нотаріус Охрей М.А. видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину будинку АДРЕСА_1 .

У видачі же свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки, яка належить померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , постановою приватного нотаріуса Охрея М.А. від 31.10.2023 року їй було відмовлено, оскільки така земельна ділянка належала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, а частки кожного з них не були не визначені.

Спадкоємицею же померлого ОСОБА_4 є відповідач - ОСОБА_2 .

Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на частину земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :30:007:0169, із загальної площі 0,0746 га., як за спадкоємицею померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.11.2023 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 05.12.2023 року (а.с.32-33).

09.01.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.02.2024 року (а.с. 75).

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду (а.с.77).

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Грузін М.М. в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність та в відсутність позивача, просить позов задовольнити (а.с. 123).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 38, 67, 78), надавши заяву про розгляд справи без її участі, з участю її представника, адвоката Головка І.І. Позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити (а.с. 69).

Представник відповідачки ОСОБА_2 , адвокат Головко І.І. в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність та у відсутність відповідчки (а.с. 130).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.84).

За життя ОСОБА_3 складений заповіт, що посвідчений 23.07.2018 року приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Дашівською В.М., відповідно до якого спадкодавець все своє майно заповіла племінниці ОСОБА_1 (а.с.9, 93).

Згідно з положеннями ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно із Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70393597 від 21.10.2022 року, після померлої ОСОБА_3 заведена спадкова справа №48/2022 (а.с.12).

Заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 подала ОСОБА_1 (а.с.81).

Заяв від інших спадкоємців, що претендують на спадщину або відмовляються від неї до нотаріальної контори не надходили.

Згідно довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавської області №789/11-13 від 21.10.2022 року, останнє зареєстроване місце проживання померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_1 . На момент смерті останньої та по теперішній час за вищевказаною адресою зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

ОСОБА_4 згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.24).

Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70526233 від 04.11.2022 року, після померлого ОСОБА_4 заведена спадкова справа №199/2022 (а.с.25).

З матеріалів спадкової справи №199/2022 вбачається, що заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 подали ОСОБА_1 на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області від 23.07.2018 року за реєстром №331 та ОСОБА_2 на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Бардіновою В.В. 07.09.2022 року зареєстрований в реєстрі за №976 (а.с.46 зворот, 54 зворот, 65).

Згідно з ч.3 ст.1254 ЦК України, кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Згідно з довідки, виданої виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавської області №844/11-13 від 03.11.2022 року, останнє зареєстроване місце проживання померлого ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 . На дату смерті останнього за вищевказаною адресою зареєстровані особи не значаться (а.с.47).

Таким чином, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом від 23.07.2018 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а відповідачка ОСОБА_2 спадкоємицею за заповітом 07.09.2022 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 .

Позивачка зазаначає, що спадковим майном після смерті ОСОБА_3 є будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянкою кадастровий номер :30:007:0169 загальною площею 0,0746 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування вказаного будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Так, 28.04.2023 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку житловго будинку, господарських будівель та споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15,120).

У видачі же свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки кадастровий номер :30:07:0169 нотаріусом було відмовлено, про що винесено постанову від 31.10.2023 року через невизначення часток в спільній сумісній власності на земельну ділянку (а.с.18).

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були подружжям та перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.04.1973 року (а.с. 125-126, 127-128).

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Тобто, стосовно майна, набутого дружиною та чоловіком під час шлюбу, діє презумпція права спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частини перша, третя та четверта статті 368 ЦК України).

Зі змісту ст. 372 ЦК України випливає, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно з рішенням Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області №18/10 від 23.05.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , площею 746 кв.м. Передано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у спільну сумісну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , площею 746 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки :30:007:0169 (а.с.44).

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.17) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками земельної ділянки площею 0,0746 га, кадастровий номер :30:007:0169, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Новосанжарської селищної ради Полтавської області №18/10 від 23.05.2017. Вид спільної власності: спільна сумісна.

Враховуючи те, що земельної ділянки площею 0,0746 га, кадастровий номер :30:007:0169, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності, відповідно частки її співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на таке майно є рівними.

Таким чином, за життя ОСОБА_3 дійсно належала частина земельної ділянки площею 0,0746 га, кадастровий номер :30:007:0169, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що є спадковим майном.

Позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповіту на вказану земельну діялнку, через що права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання за ОСОБА_1 права власності на частину земельної ділянки площею 0,0746 га, кадастровий номер :30:007:0169, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

На підставі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на частину земельної ділянки площею 0,0746 га, кадастровий номер :30:007:0169, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

представник позивача: адвокат Грузін Михайло Миколайович, адреса робочого місця: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

представник відповідача: адвокат Головко Іван Іванович, адреса робочого місця: вул.Центральна, буд.20, смт Нові Санжари, Полтавського району Полтавської області.

Повний текст рішення складений 06 лютого 2024 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва