ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Головного державного виконавця Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)Олійник Наталії Анатоліївни,-

В С Т А Н О В И ЛА :

У вересні 2023 року скаржник звернувся до суду на бездіяльність Головного державного виконавця Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олійник Наталії Анатоліївни.

В обґрунтування скарги зазначив, що в провадженні Головного державного виконавця Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олійник Наталії Анатоліївни знаходиться виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання дублікату виконавчого листа, виданого 19.11.2014 року Краматорським міським судом Донецької області по справі №234/10766/14-ц (провадження №6/234/530/14), про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 .

Дане виконавче провадження було передано від Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та прийнято державним виконавцем 10.07.2023 року.

При цьому 05.07.2023 року заявницею були отримані від державного виконавця Ямпільського відділу ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в провадження якого перебувало дане виконавче провадження, щомісячні розрахунки заборгованості по аліментам за період з січня 2012 року по червень 2023 року включно.

Ознайомившись з наданими розрахунками, заявниця вважає, що державними виконавцями була допущена низка істотних помилок, обчислення було здійснено не у відповідності з вимогами законодавства, у зв`язку з чим просмла суд визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олійник Наталії Анатоліївни та зобов`язати вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Головного державного виконавця Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Олійник Наталії Анатоліївни - відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08.01.2009 року, справа № 2-105/2009, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів прибутку ОСОБА_2 , але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.10.2008 року до повноліття дитини.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13.11.2014 року задоволено заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області № 2-105/2009 від 08.01.2009 року.

19.11.2014 року Краматорським міським судом Донецької області видано дублікат виконавчого листа № 2-105/2009 про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 .

15.01.2015 року дублікат виконавчого листа № 2-105/2009 був пред`явлений для виконання до відділу ДВС Ямпільського районного управління юстиції.

Постановою заступника начальника відділу ДВС Ямпільського районного управління юстиції Муравйовою Л.М. від 17.01.2015 року було відкрите виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання даного дублікату виконавчого листа № 2-105/2009.

Листом за вих. №9835/22.21-25 від 05.07.2023 року Ямпільським відділом ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Г.А. були надіслані розрахунки заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_2 за період з 01.01.2012 року по 01.06.2023 року.

Постановою державного виконавця Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кабака Р.М. про передачу виконавчого провадження від 05.07.2023 року, виконавчий документ № 2-105/2009, виданий 19.11.2014 року Краматорським міським судом Донецької області, передано до Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Постановою державного виконавця Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Олійник Н.А. від 10.07.2023 року виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання даного дублікату виконавчого листа № 2-105/2009 прийнято до провадження.

21.08.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Тиврівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про вжиття державним виконавцем відповідних заходів та отримання інформації щодо розміру реальної заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_2 .

Листом від 28.08.2023 року вих. №3233 начальником Тиврівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано відповідь, що на рахунок стягувача згідно пл. доручень державним виконавцем було перераховано аліменти, а заборгованість за боржником рахувалася у розмірі 0,12 грн станом на 01.09.2023 року. Крім того, повідомили, що спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом у встановленому законом порядку.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення скарги, оскільки скарга є необґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Згідно ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Аналізуючи вищенаведені норми права, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що державний виконавець зобов`язаний був обчислити розмір заборгованості зі сплати аліментів, а стягувач, у разі незгоди з визначеним державним виконавцем розміром заборгованості, може оскаржити отриманий розрахунок до суду.

При цьому, суд критично ставиться до тверджень заявниці, що її доводи у листі від 21.08.2023 року були залишені державним виконавцем без уваги, оскільки заявницею не оскаржувався розрахунок заборгованості, складений іншим державним виконавцем, після його отримання, а саме з 05.07.2023 року, у зв`язку з чим наявна заборгованість вважається чинною.

Враховуючи вищевикладене, здійснивши належний правовий аналіз вищенаведених норм законодавства, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення скарги.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий:

Судді: