УХВАЛА

14 травня 2024 року

м. Київ

справа № 465/1434/19

провадження № 61-5899 ск 24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В. перевіривши касаційну скаргу генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Чечотки Богдана Романовича на постанову Львівського апеляційного суду від 22 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. У квітні 2024 року до Верховного Суду, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», надійшла касаційна скарга Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», подана його представником Сокальським Д. А., на постанову Львівського апеляційного суду від 22 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, у якій скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення.

2. Вказана касаційна скарга була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду за вх. № 13951/0/220-24 від 23 квітня 2024 року.

3. Разом із цим Верховним Судом встановлено, що Комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» в особі генерального директора Чечотки Б. Р. засобами поштового зв`язку надіслано до Верховного Суду ще одну касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 22 березня 2024 року у справі № 465/1434/19, яка була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду за вх. № 14611/0/220-24 від 29 квітня 2024 року.

4. Вказана касаційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

5. Процесуальним законом не передбачена можливість одночасного подання учасником справи кількох касаційних скарг на одні і ті ж самі судові рішення.

6. Частиною першою статті 44 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

7. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями (частина друга статті 44 ЦПК України).

8. За змістом зазначеної частини цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами не є вичерпним.

9. Також частинами третьою та четвертою статті 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

10. Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (частина перша статті 143 ЦПК України).

11. Таким чином, оскільки повторне подання Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного суду від 22 березня 2024 року у справі № 465/1434/19суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, Верховний Суд дійшов висновку про повернення зазначеної касаційної скарги.

Керуючись статтями 2, 44, 143, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Повернути повторно подану касаційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на постанову Львівського апеляційного суду від 22 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної та матеріальної шкоди.

2. Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк