Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6905/23
Номер провадження 2/711/514/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Казидуб О. Г.

при секретарі: Шульга А.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача адвоката: Якименко М.М.

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача адвоката: Волощук В.В.

представника третьої особи за дорученням: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Черкаси в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визначення місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визначення місця проживання.

02 жовтня 2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

30 січня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній справі, справу призначено до судового розгляду по суті та зобов`язано Орган опіки та піклування Черкаської міської ради надати суду висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Адвокатом Якименко М.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні висловловлено свою незгоду із ухваленим процесуальним рішенням суду - ухвалою про відмову у задоволенні клопотання про допит малолітньої ОСОБА_4 . Зазначив, що ухвала про відмову, що занесена до Протоколу судового засідання, жодним чином не мотивована. Вказав, що суд керується законом, тому що розсуд суду не є безмежним, дискреція суду зводить до того, що розсуд суду грунтується на законі. Мотивуючи рішення про відмову в задоволенні клопотання суд послався на те, що дитина не досягла 10 років. Зазначив, що немає жодної норми Сімейного кодексу України, яка зобов`язує опитувати дитину лише тільки тоді, коли дитині виповнилось 10 років, а такої статті не існує, взагалі не існує такої статті про те, що тільки з 10 років можна заслуховувати думку дитини, немає критерію для того щоби заслухати дитину в залежності від віку. Неналежне мотивування винесених відповідних ухвал та натомість не спростування і не врахування та не надання відповідної правової оцінки всім доводам, які були наведені стороною, а саме позивачем ОСОБА_1 . Будь -яке судове рішення воно буде вважатися законним і мотивованим коли судом почуто учасника судового процесу і наведено в розумних межах мотивування прийняття чи відхилення доводів. На його думку, ухвала про відмову в задоволенні клопотання, не мотивована з посиланням на застосування норм матеріального права, які би давали підстави щоб склалося враження що суд здійснив судочинство керуючись Законом, а не сумління суду зводиться до якихось суб`єктивних речей. Судом було аргументовано свою ухвалу саме тим, що дитині не виповнилося 10 років. В даному випадку вирішується доля дитини і в даному випадку, якщо казати про предмет, якщо можна так висловитись або об`єкт спірних правовідносин то це є дитина. Об`єктом спірних правовідносин є дитина і її інтереси. Європейська конвенція з прав дитини зобов`язує почути дитину, щоб вона була вислухана. Він не впевнений в тому, що суд знайде в Законі аргументи для того щоб дитина вийшла з зали суду, він буде вимагати щоб була наведена норма.

При цьому, представник позивача адвокат Якименко М.М. зазначив, що відповідно до ст. 214 ЦПК України , вони мають право висловлювати свою незгоду з діями головуючого у справі, із зазначенням заперечень до протоколу судового засідання.

Висловленні представником позивача адвокатом Якименко М.М. заперечення на дії головуючого судді, відповідно до вимог ч. 3 ст.214 ЦПК України, занесено секретарем судового засідання про протоколу судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав думку адвоката Якименко М.М.

Адвокат Волощук В.В., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , в судовому засіданні зазначив, що позивач та його представник зловживають своїми процесуальними правами, здійснюючи шантаж та тиск на суд. Будь-яке рішення, яке виноситься судом проти їхньої думки, трактується як неправильне та невірне. Вони задають питання, здійснюючи тиск на суд. Зауважив на тому, що у позивача неправомірна поведінка та він зловживає своїми процесуальними правами.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що підтримує повністю слова свого адвоката та просила відмітити агресивну поведінку позивача ОСОБА_1 , в зв`язку з тим, що така його поведінка є вже неодноразовою.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Черкаської міської ради за дорученням ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що в матеріалах даної цивільної справи є рішення суду, яким чітко визначено місце проживання дитини. Поведінку позивача та представника позивача можна вважати тиском на суд, приниження учасників процесу є некоректним, вимагання тих документів, які вимагає наразі сторона позивача та його представник і відношення до неї безпосередньо, як до представника державної установи є некоректним. Вважає, що позивач порушує судовий процес своєю поведінкою.

Суд, заслухавши думку учасників процесу щодо висловлення представником позивача адвокатом Якименко М.М. заперечень щодо дій головуючого судді, відповідно до вимог ч. 3 ст. 214 ЦПК України, приходить до наступного.

Частина п`ята статті 12 ЦПК України встановлює, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно ч. 2, ч. 3,ч. 4 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

У разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи, а також свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

Головуючий вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Частиною третьою ст. 216 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов`язані беззаперечно виконувати розпорядження головуючого, додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку та утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Частинами першою, другою статті 171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й стаття 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини

Отже, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання.

Аналогічна правова позиція зазначена в Постанові Верховного Суду № 241/47/19 від 28 жовтня 2020 року.

На думку суду, доводи заперечень адвоката Якименка М.М. щодо дій головуючого полягають виключно у незгоді із результатами розгляду його клопотань, то вони не можуть бути прийняті до уваги судом.

Дії головуючого судді Казидуб О.Г. вчиненні з дотриманням норм процесуального права та направлені на виконання завдань цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 214, 260, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заперечення адвоката Якименка М. М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , щодо дій головуючого відхилити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 02 травня 2024 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб