Справа № 461/2571/23 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/3590/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Псярук О.В.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дулик Мирослава Богданівна, Публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна» в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який здійснює безпосереднє виведення Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» з ринку, про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив витребувати майно з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.09.2005 між Закритим акціонерним товариством «Банк Петрокомерц - Україна» в особі керуючого Львівським відділенням № 1 Закритого акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц - Україна» гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір посвідчений ОСОБА_5 нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 4441. Згідно вказаного договору в іпотеку було передано квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Зазначає, що з метою перевірки стану іпотечного майна за адресою: АДРЕСА_1 було сформовано витяг з Єдиного державного реєстру права власності на нерухоме майно, а також на адресу Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» було скеровано адвокатський запит щодо надання інформації з приводу права власності на вищевказану квартиру. За результатами витребування вказаної інформації ОСОБА_3 дізнався, що на підставі іпотечного договору, посвідченого Пелех О.З. нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за № 4441, було здійснено незаконну перереєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за Закритим акціонерним товариством «Банк Петрокомерц - Україна».

Закрите акціонерне товариство «Банк Петрокомерц Україна» 15 листопада 2012 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Грищенко Н.О., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі № 2164, відчужило вказану квартиру ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 24 листопада 2017 року, зареєстрованого у реєстрі № 2983, відчужила вказану квартиру на користь ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що станом на сьогодні останнім набувачем вказаної квартири є ОСОБА_1 .

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 30 червня 2022 року у справі № 461/2451/22, позов ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства «Банк Петрокомерц - Україна», задоволено.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.02.2008, та державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Закритим акціонерним товариством «Банк Петрокомерц-Україна», реєстраційний номер 1691351; номер запису: 18478 в книзі 19, проведену на підставі договору іпотеки № 4441 від 19.09.2005, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З.; Р. № 5143 від 07.11.2006, договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З.; Р. № 3112 від 14.07.2006, договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З.

Позивач стверджує, що Закрите акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц - Україна» в установленому законом порядку право власності на спірне майно не набувало, а отже, Закрите акціонерне «Банк Петрокоммерц-Україна» не було законними власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та незаконно розпорядилося майном шляхом передачі його у власність іншим особам. Закрите акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц - Україна» набуло та зареєструвало право власності на спірну квартиру у спосіб, не передбачений діючим законодавством. Така реєстрація в подальшому була скасована рішенням Галицького районного суду міста Львова у справі № 461/2451/22 від 30 червня 2022 року. Тому банк та наступні набувачі ( ОСОБА_6 та в подальшому ОСОБА_1 ) не були законними власниками квартири і не мали законних прав розпоряджатися нею.

Таким чином, враховуючи те, що спірна квартира вибула з власності та володіння ОСОБА_3 поза його волею, була відчужена особою, яка не мала права її відчужувати - на підставі незаконної реєстрації, яка скасована рішенням Галицького районного суду міста Львова у справі № 461/2451/22 від 30 червня 2022 року, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом витребування від ОСОБА_1 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 . Тому просив позовні вимоги задовольнити та витребувати у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 101, номер об`єкта в РПВН: 1691351.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дулик Мирослава Богданівна, Публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна» в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який здійснює безпосереднє виведення Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» з ринку, про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що Закрите акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц - Україна» в установленому законом порядку право власності на спірне майно не набувало, а отже, Закрите акціонерне «Банк Петрокоммерц-Україна» не було законними власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та незаконно розпорядилося майном шляхом передачі його у власність іншим особам. Закрите акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц - Україна» набуло та зареєструвало право власності на спірну квартиру у спосіб, не передбачений діючим законодавством. Така реєстрація в подальшому була скасована рішенням Галицького районного суду міста Львова у справі № 461/2451/22 від 30 червня 2022 року. Тому банк та наступні набувачі ( ОСОБА_6 та в подальшому ОСОБА_1 ) не були законними власниками квартири і не мали законних прав розпоряджатися нею. Таким чином, у відповідності до вимог ст.ст. 330, 387, 388, 658 ЦК України, право власності на майно, яке було передане поза межами волі власника не набувається у тому числі, і добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути в нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. На наявність права власника на майно не впливає також і та обставина, що воно було предметом угод відчуження, укладених іншими особами, оскільки дійсний власник не був стороною цих угод, а ст. 346 ЦК України не передбачає припинення права власності дійсного власника, в зв`язку з реєстрацією договорів купівлі-продажу за іншими особами під час його неодноразового перепродажу, що відбувалося без участі та поза межами волі дійсного власника. Таким чином, враховуючи те, що спірна квартира вибула з власності та володіння ОСОБА_3 поза його волею, була відчужена особою, яка не мала права її відчужувати - на підставі незаконної реєстрації, яка скасована рішенням Галицького районного суду міста Львова у справі № 461/2451/22 від 30 червня 2022 року, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом витребування від ОСОБА_1 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 .

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 поступило клопотання про відкладення розгляду справи, однак колегія суддів не визнає причини неявки поважними, тому розгляд справи проводиться без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішенням таким вимогам відповідає.

Як встановлено судом, 19.09.2005 між Закритим акціонерним товариством «Банк Петрокомерц - Україна» в особі керуючого Львівським відділенням № 1 Закритого акціонерного товариства «Банк Петрокомерц - Україна» Коцюруби Павла Олександровича та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Пелех О.3. та зареєстрований в реєстрі за № 4441.

Згідно з договором, предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

З вимоги про усунення порушень кредитного договору № 1.10/2104 від 17.09.2007, скерованої ОСОБА_3 , вбачається, що позивач свої зобов`язання перед банком своєчасно не виконав та не погасив заборгованість по кредиту у сумі 200000 доларів США. Зазначено про необхідність усунути порушення кредитних зобов`язань та сплатити заборгованість по кредитному договору у сумі 217 284,76 доларів США протягом 30 днів з моменту направлення вимоги. У разі невиконання вимоги та непогашення вказаної заборгованості протягом визначеного строку попереджено про те, що банком будуть вжиті заходи по зверненню стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з повідомлення про продаж квартири, яка є предметом іпотеки № 1.10/2105 від 17.09.2007 вбачається, що позичальник прострочив сплату процентів, порушив графік погашення кредиту, заборгованість по кредитному договору становить 217 284,76 доларів США. Позивача повідомлено, що у разі непогашення суми боргу до 12.10.2007, буде реалізовано предмет іпотеки.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно 11.02.2008 Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» зареєструвало право власності за ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» на підставі договору іпотеки №4441 від 19.09.2002.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 29.12.2008 апеляційну скаргу ЗАТ «Банк Петрокомерц Україна» задоволено. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 20.10.2008 року скасовано та ухвалено нове рішення. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ЗАТ «Банк Петрокоммерц Україна» про скасування державної реєстрації договору іпотеки № 4441 від 19.09.2005 та скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.02.2008 № 17686539 і відновлення попереднього запису про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за позивачем ОСОБА_3 .

Зазначене рішення набрало законної сили.

Згідно з договором купівлі-продажу квартири № 2164 від 15.11.2012, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грищенко Н.О., ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» продало, а ОСОБА_6 купила нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав № .11.2012 Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» зареєструвало право власності за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу № 2164 від 15.11.2012.

Між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , 24.11.2017 був укладений договір дарування квартири, зареєстрований за № 2983, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б., за яким ОСОБА_6 передає безоплатно у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 319312966 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

Згідно з актом № 29 від 09.05.2023 встановлено факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 2016 року

Відповідно до положень ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

З матеріалів справи убачається, що для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, позивачем було надано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Іпотечним договором № 4441 від 19.09.2005 було передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки.

Як установлено судом, 11.02.2008 було зареєстровано право власності за ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна».

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.11.2017 № 105075827 були відсутні відомості щодо обтяжень нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції правильно зазначив, що позивачем не доведено суду, що відповідач заволоділа спірною квартирою незаконно, без відповідної правової підстави, що ОСОБА_1 є незаконним набувачем спірної квартири. Суду не надано належних та допустимих доказів того, що майно вибуло з володіння позивача поза його волею.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18 червня 2024 в справі №461/2451/22 скасовано рішення Галицького районного суду м. Львова від 30.06.2022 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволені позову ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», з участю третьої особи Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки», про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.02.2008 та державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Закритим акціонерним товариством «Банк Петрокоммерц-Україна».

Зазначене рішення набрало законної сили.

Таким чином, банк мав право відчужувати спірну квартиру ОСОБА_6 .

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем витребуваного майна, яке вона придбала за договором дарування. Витребування в добросовісного набувача майна, придбаного у встановленому законом порядку, буде суперечити нормам закону та призведе до втручання в непорушне конституційне право відповідача

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 12.07.2024

Головуючий

Судді