КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/3948/23
Провадження № 2/488/546/24
РІШЕННЯ

Іменем України

09.02.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі - судді Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання Кралі В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 в особі представника адвоката Шевченко С., звернувся з цивільним позовом в Корабельний районний суд міста Миколаєва до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив провести поділ спільного майна подружжя шляхом визначення цілих часток та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 8 671, 65 грн.

Обґрунтовуючи позов тим, що з відповідачем по справі ОСОБА_4 перебував у шлюбі зареєстрованому 26.08.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1017.

Під час перебування у шлюбі сторонами по справі було набуто майно за рахунок спільних коштів подружжя та зареєстровано на відповідача по справі.

09.12.2022 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва було розірвано шлюб між сторонами по справі, неповнолітні діти залишилися проживати з матір`ю.

Шлюбний договір між сторонами не укладався, домовленості щодо розподілу майна не досягнуто.

На підставі зазначеного позивач звернувся до суду про поділ майна подружжя.

Сторони повідомлені своєчасно та належним чином в судове засідання не зявилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову.

Відповідач в особі представника адвоката Нужда С.Ф. у відзиві на позов, позовні вимоги в частині поділу майна подружжя визнала в повному обсязі, заперечувала проти стягнення з відповідача суми сплаченого позивачем судового збору в розмірі 8 671, 65 грн.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 перебували у шлюбі зареєстрованому 26.08.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1017.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.12.2022 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . ОСОБА_5 після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Даним рішенням також встановлено, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх

дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти наразі проживають разом з ОСОБА_4 за домовленістю сторін по справі.

За час перебування у шлюбі позивачем та відповідачем за рахунок спільних коштів подружжя набуто майно, що зареєстроване на відповідача, а саме:

1) житловий будинок загальною площею 77,6 кв.м. та прилеглі до нього - літня кухня літ. «В», вбиральня цегла літ. «Г», сарай камінь літ. «З», огорожі №2.3, споруда №4, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ( відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 19.09.2023 № 201-06624147, оціночна вартість житлового будинку становить 867 165, 28 грн., номер об`єкта в РПВН: 23050476, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

2) квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 79, 2 кв.м. (відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 19.09.2023 №201-06624369, оціночна вартість квартири становить 1 932 671, 76 грн., номер об`єкта в РПВН: 31564911, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

3) автомобіль марки Ford Fiesta 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 орієнтовна вартість на дату реєстрації - 195 650, 00 грн (7 000, 00 доларів за курсом 27, 95).

Зазначене майно є спільною сумісною власністю позивача та відповідача в силу презумції, яка визначена ст. 60 Сімейного кодексу України та підлягає поділу між сторонами.

Також з ч. 3 статті 368 ЦК України вбачається, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 60 СК України, майно набуте подружжям у шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, виховання дітей, хвороба чи інш.) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 69-71 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 статті 61 СК України вбачається, що обєктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про приктику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та розподілу спільного майна подружжя спільною сумісною власністю подружжя можуть вважатися: квартири, житлові та садові будинки, земельні ділянки та інш.

Згідно зі ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Відповідно до ст. 70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Таким чином, суд вважає доведеною та обґрунтованою позовну вимогу позивача про поділ майна подружжя шляхом визначення цілих часток.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України, які узгоджуються з вимогами ч. З ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 259, 263, 264, 265, 268, 351-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок загальною площею 77,6 кв.м. та прилеглі до нього: літня кухня літ. «В», вбиральня цегла літ. «Г», сарай камінь літ. «З», огорожі № 2, 3, споруда № 4, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН: 23050476, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Припинити право власності ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на житловий будинок загальною площею 77,6 кв.м. та прилеглі до нього літня кухня літ. «В», вбиральня цегла літ. «Г», сарай камінь літ. «З», огорожі № 2, 3, споруда № 4, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН: 23050476, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 79, 2 кв.м., номер об`єкта в РПВН: 31564911, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на автомобіль марки Ford Fiesta 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 335,82 грн.

Фінансовому органу - Управлінню Державної казначейської служби України у місті Миколаєві Миколаївської області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) 50% сплаченої суми судового збору за платіжною інструкцією № 0.0..1 від 20.09.2023 року; платіжною інструкцією № 0.0..1 від 04.10.2023 року; квитанцією ID: 2188-0758-9547-2638 від 06.09.2023 року на загальну суму 4 335,82 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 )

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 )

Повний текст рішення складений 21.02.2024 року.

Суддя: Я.А. Чернявська