Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2024 Справа №607/11692/23 Провадження №2/607/312/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

участю секретарі судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус КиєвоСвятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Дмитро Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокатка Вальчук М. М., звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з цивільним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»), треті особи: приватний нотаріус КиєвоСвятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д. В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що у червні 2023 року їй стало відомо про існування постанови про відкриття виконавчого провадження, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Вариводою Д. В. - ВП № 66188715 від 22 липня 2021 року на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О. В. від 24 травня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 41767, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 17 803,00 грн. У виконавчому написі зазначено, що він вчинений на підставі статті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, тобто на підставі укладеного між позивачкою та ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» Кредитного договору № 298268687 від 11 жовтня 2020 року, право вимоги за яким було відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

Позивачка вважає, що виконавчий надпис було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, кредитний договір не був посвідчений нотаріально, жодних повідомлень від нотаріуса ОСОБА_1 не отримувала, про вчинення виконавчого напису дізналася від приватного виконавця, жодних повідомлень про відступлення права вимоги також не отримувала.

Враховуючи той факт, що Кредитний договір № 298268687 від 11 жовтня 2020 року укладений між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, у приватного нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 вважає, що заборгованість перед ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» у розмірі 17 803,00 грн - не є безспірною, а в приватного нотаріуса не було правових підстав для вчинення виконавчого напису, оскільки вищевказаний договір укладений у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, що свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що спірний виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав: 1) в порушення статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчинив виконавчий напис за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) позивачка не отримувала письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 через повноважного представника просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. 24 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 41767, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 17 803,00 грн; стягнути сплачений позивачкою судовий збір.

Ухвалою судді від 03 липня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/11692/23. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

06 жовтня 2023 року Тернопільським міськрайонном судом Тернопільської області зареєстровано клопотання представника позивачки ОСОБА_1 , адвокатки Вальчук М. М. про витребування доказів. В своєму клопотанні представник позивачки просить витребувати в приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О. В. інформацію, які документи стали підставою вчинення виконавчого надпису приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О. В. від 24 травня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 41767, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 17 803,00 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2023 року клопотання представника позивачки ОСОБА_1 , адвокатки Вальчук М. М. про витребування документів в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус КиєвоСвятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д. В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса КиєвоСвятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. документи, які стали підставою вчинення виконавчого напису від 24 травня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 41767, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 17 803,00 грн.

Протокольною ухвалою суду без видалення судді до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 06 листопада 2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

30 січня 2024 року на адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли додаткові пояснення від представника ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», в яких сторона відповідача обґрунтовує свою позиції виходячи з наступного. Позивачка не заперечує факт того, що вона не отримувала від первісного кредитора грошових коштів. Таким чином, позивачка не оспорює факту укладання кредитного договору № 298268687 від 11 жовтня 2020 року, отримання грошових коштів та невиконання своїх зобов`язань за даним договором. Тобто даний борг являється безспірним. Кредитний договір, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , це документ, що підтверджує безспірність заборгованості боржника та встановлює прострочення виконання зобов`язання. Вказаний Кредитний договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивачка посилається на те, що виконавчий напис вчинений із порушенням закону, оскільки нотаріус не переконався в безспірності боргу та порушив вимоги щодо процедури оформлення і змісту виконавчого напису. Отже, позивачка має довести, що була відсутня правова підстава для вчинення спірного виконавчого напису, тобто факт відсутності порушеного права відповідача та відсутність підстав для захисту відповідного права шляхом стягнення кредитної заборгованості на підставі спірного виконавчого напису.

Інших заяв по суті, окрім позову, на адресу суду не надходило.

Представник позивачки, адвокатка Вальчук М. М. у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи та узгоджується зі змістом п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Треті особи, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д. В., приватний нотаріус КиєвоСвятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомили.

У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

11 жовтня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», в особі директора Андронікової О. О., яка діє на підставі Статуту з однієї сторони (Товариство), та ОСОБА_1 (Позичальник) з другої сторони, укладено Договір № 298268687 (далі - Договір).

Сума (загальний розмір) кредиту становить 1 500,00 грн, який надається на умовах строковості, зворотності, платності. (п. 1.1. Договору). Кредит надається строком на 10 днів від дати отримання кредиту позичальником (п. 1.2. Договору).

Додатком № 1 до Договору є Графік розрахунків де 21 жовтня 2020 року термін платежу; 1 500,00 грн сума кредиту; 255,00 грн нарахований процент; 1 755,00 грн до сплати (разом).

Вищеописані Договір та Додаток до Договору нотаріально не посвідчувалися.

24 травня 2021 року приватним нотаріусом КиєвоСвятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 41767 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 298268687 від 11 жовтня 2020 року, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 113 від 22 грудня 2020 є товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Стягнення заборгованості проводилося за період з 16 квітня 2021 року по 12 травня 2021 року. Сума складається із заборгованості в розмірі 16 603 (шістнадцять тисяч шістсот три) гривні 00 копійок та плати за вчинення виконавчого напису 1 200 (одна тисяч двісті) гривні 00 копійок. Заборгованість складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту, яка становить 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок, а також простроченої заборгованості по несплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 10 603 (десять тисяч шістсот три) гривні 00 копійок. Загальна заборгованість становить 17 803 (сімнадцять тисяч вісімсот три) гривні 00 копійок, яка також включає плату за вчинення цього виконавчого напису.

22 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Вариводою Д. В. було відкрито виконавче провадження № 66188715 щодо виконання виконавчого напису № 41767, виданого 24 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» - 17 803,00 грн заборгованості.

З врахуванням встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що кредитний договір № 298268687 від 11 жовтня 2020 року з ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», на який є посилання у спірному виконавчому написі, нотаріально не посвідчувався, а тому поданий стягувачем для вчинення виконавчого напису договір не відповідав вимогам Переліку.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18, постанові Великої Палати Верхового Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.

З приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така ж позиція вказана в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №754/9711/14-ц.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності».

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справи №916/3006/17, які викладено у постанові від 02 липня 2019 року, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Суд встановив, що вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося на підставі звернення ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до приватного нотаріуса з недотриманням вимог щодо переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Також в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 отримувала лист-вимогу про усунення порушень за кредитним договором у розмірі, який відображено у виконавчому написі нотаріуса, яка була залишена боржником без виконання. Тобто має місце порушення підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, де зазначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.

Відтак, суд має переконання, що нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

У виниклому спорі заборгованість ОСОБА_1 є спірною, оскільки позивачка не визнає самого розміру виниклого боргу, зазначає про відсутність документу, який підтверджує безспірність заборгованості, а відтак звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд зробив висновок про те, що позовні вимоги у виниклому спорі є підставними, порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису за реєстровим номером № 41767, вчиненого 24 травня 2021 року приватним нотаріусом КиєвоСвятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 17 803,00 гривень таким, що не підлягає виконанню.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 206, 258268, 273, 280-283, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис за реєстровим номером № 41767, вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом КиєвоСвятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 17 803,00 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в користь ОСОБА_1 1 073,60 грн судового збору сплачених позивчем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», , адреса місцезнаходження: бульвар Верховної Ради, буд. 34, офіс 511, м. Київ, 02094.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 1: приватний нотаріус КиєвоСвятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, адреса місця роботи: АДРЕСА_2 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 2: приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Дмитро Васильович, адреса місця роботи: вул. Живова, буд. 32А, м. Тернопіль, 46008.

Головуючий суддя О. Я. Герчаківська