Справа № 405/9422/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на їх користь суму збитків у розмірі 7 423,71 грн. та витрати на оплату судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що в період з 07 жовтня 2016 року по 16 серпня 2018 року, відповідно до наказу № 824 від 07.10.2016 року виданого військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 перебував на посаді офіцера відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 грудня 2018 року по 23.10.2020 року, відповідно до наказу № 292 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.12.2018 року ОСОБА_1 перебував на посаді начальника відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом № 220 військового комісара Кіровоградського ОВК від 23.10.2020 року його із зазначеної посади було звільнено.

На підставі спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 02.09.2020 року № Д-321/ДСК, директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 03.09.2020 року № 8/ДСК ІНФОРМАЦІЯ_4 перетворено на ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В період з 08.11.2021 р. по 24.12.2021 року аудитором відділу аудиту використання та збереження активів тилового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_6 проведено перевірку ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі і перевірку законності списання з обліку повсякденних наборів сухих продуктів (далі ПНСП) та бутильованої води за період часу, що охоплює і строк перебування в посадах відповідача. Перевіркою виявлено нестачу підзвітних відповідачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 7423,71 грн.

За результатами проведеної перевірки, на підставі наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 612 від 26.10.2022 року і № 1370 від 29.09.2023 року було призначено службові розслідування за фактами виявлених під час аудиту порушень. Службовими розслідуваннями підтверджено, що внаслідок неналежного виконання своїх посадових обов`язків відповідачем відбулась видача призовникам, які прямували до військових частин та резервістам оперативного резерву, які проходили збори на базі ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ПНСП півторалітрових бутилів води на вищевказану суму, що суперечить вимогам п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 426 від 29.03.2002 року «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції Державної фіскальної служби, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту».

Так, членами комісії зі службового розслідування, було досліджено роздавальні (здавальні) відомості та відомості на видачу продовольчого пайка призовникам підписані начальником відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 .

Добровільно відповідач суму не погашає, що змушує звернутись до суду за захистом прав та охоронюваних законом інтересів.

Ухвалою суду від 12.01.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзив на позов не подав.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, подавав до суду клопотання про перенесення розгляду справи в зв`язку з перебуванням на лікуванні, належних доказів та підтверджуючих документів суду подано не було, а тому суд прийняв рішення про розгляд справи на підставі наявних у ній документів.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що в період з 07 жовтня 2016 року по 16 серпня 2018 року, відповідно до наказу № 824 від 07.10.2016 року виданого військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 перебував на посаді офіцера відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 грудня 2018 року по 23.10.2020 року, відповідно до наказу № 292 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.12.2018 року ОСОБА_1 перебував на посаді начальника відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом № 220 військового комісара Кіровоградського ОВК від 23.10.2020 року його із зазначеної посади було звільнено.

На підставі спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 02.09.2020 року № Д-321/ДСК, директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 03.09.2020 року № 8/ДСК ІНФОРМАЦІЯ_4 перетворено на ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В період з 08.11.2021 р. по 24.12.2021 року аудитором відділу аудиту використання та збереження активів тилового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_6 проведено перевірку ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі і перевірку законності списання з обліку повсякденних наборів сухих продуктів (далі ПНСП) та бутильованої води за період часу, що охоплює і строк перебування в посадах відповідача. Перевіркою виявлено нестачу підзвітних відповідачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 7423,71 грн.

За результатами проведеної перевірки, на підставі наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 612 від 26.10.2022 року і № 1370 від 29.09.2023 року було призначено службові розслідування за фактами виявлених під час аудиту порушень.

Так, членами комісії зі службового розслідування, було досліджено роздавальні (здавальні) відомості за 2019 рік з 22.04.2019 року по 19.06.2019 року № 1-59, витяги з наказів № 100 від 19.04.2019 року, № 108 від 06.05.2019 року, № 123 від 21.05.2019 року, №134 від 03.06.2019 року, № 142 від 13.06.2019 року (а.с. 3-124 справа №1, том 1 Меморіальний ордер № 12 за січень червень 2019 року), роздавальні (здавальні) відомості №№ 1-14, 16-34, 36-59 підписані начальником відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 .

Досліджено роздавальні (здавальні) відомості за 2019 рік з 08.10.2019 року по 11.12.2019 року № 78-136, витяги з наказів № 244 від 07.10.2019 року, № 250 від 22.10.2019 року, № 255 від 22.10.2019 року, № 261 від 28.10.2019 року, № 267 від 04.11.2019 року, № 272 від 11.11.2019 року, № 277 від 18.11.2019 року, № 282 від 25.11.2019 року, № 287 від 02.12.2019 року, № 294 від 10.12.2019 року (а.с. 47 167 справа № 1, том 2 Меморіальний ордер № 12 за липень грудень 2019 року), роздавальні (здавальні) відомості №№ 78-136 підписані начальником відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 .

Досліджено роздавальні (здавальні) відомості за 2020 рік з 15.06.2020 року по 18.06.2020 року №№ 1-4, 13, 18, витяг з наказу № 117 від 15.06.2020 року (а.с. 4-10, 28. 38 справа № 1, том 1 Меморіальний ордер № 12 за липень грудень 2020 року), роздавальні (здавальні) відомості №№ 1-4 від 15.06.2020 року підписані начальником відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 .

Досліджено відомості на видачу продовольчого пайка призовникам за 2017 рік з 05.10.2017 року по 30.11.2017 року за №№ 146 188, витяги з наказів № 234 від 03.10.2017 року, № 247 від 17.10.2017 року, № 262 від 02.11.2017 року, № 272 від 15.11.2017 року, № 286 від 27.11.2017 року (а.с. 20 149 справа № 347 том 2). Відомості на видачу продовольчого пайка призовникам №№ 158 167, 168 173, 174 177, 178 180, 181 188 підписані тимчасово виконуючим обов`язки начальника тилу збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 .

Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України № 1075-XIV від 21.09.1999 року, військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160 IX від 03.10.2019 року (далі Закон), визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні прямої дійсна шкода - збитків, завданих військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Підпунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону, зазначається, що матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до ст. 12 Закону, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, умовою покладення на особу цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення збитків є наявність складу цивільного правопорушення в діях такої особи. Склад цивільного правопорушення обов`язкового повинен включати в себе чотири елементи, а саме протиправність поведінки, розмір збитків, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками і вину особи, яка заподіяла збитки. Відсутність в діях особи хоча б одного з вказаних елементів виключає склад цивільного правопорушення, і як наслідок, виключає покладення на особу цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення збитків.

Позивач зазначає, що службовим розслідуванням встановлено усі умови притягнення до матеріальної відповідальності ОСОБА_1 , а саме:

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1396 від 18.10.2023 року « Про результати проведення службового розслідування щодо порушень виявлених під час проведення аудиту» встановлено розмір прямих збитків у сумі 7423,71 гривень.

Таким чином, загальний розмір збитків заподіяних відповідачем позивачеві становить: 7423,71 гривень.

Факт того, що видачу бутильованої води призовникам, які прямували до військових частин та резервістам оперативного резерву, які проходили збори на базі ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснив саме Відповідач, підтверджується актами службових розслідувань від 24.11.2022 року та 18.10.2023 року, роздавальними відомостями про видачу бутильованої води і продовольчого пайка призовникам з його особистими підписами.

Розділом ІІІ Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440, передбачено ведення обліку військового майна в службі забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог цієї Інструкції, зокрема за визначеною номенклатурою в кількісних та якісних показниках відповідно до наказів військового комісара згідно асортименту.

Стаття 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України регламентує доведення встановлених норм забезпечення до кожного військовослужбовця;

Стаття 84 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України регламентує додержання у службовій діяльності вимог статутів, наказів, порадників та інструкцій щодо організації керівництва службою;

Статтею 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено доведення належних норм пайка до кожного військовослужбовця;

Підпункт 3.1.1. «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300 вимагає щоб посадові особи військової частини, що здійснюють організацію та ведення військового (корабельного) господарства, відповідають за це господарство та виконують свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та цього положення.

Підпункт 3.2.4. «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» вимагає забезпечення доведення належної норми пайка до кожного військовослужбовця, здійснення перевірки наявності продовольства та майна на складі та забезпечення проведення належного обліку та звітності у службі.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою Відповідача та заподіяними збитками є явним, оскільки саме внаслідок протиправних дій Відповідача (видача бутильованої води і продовольчого пайка) виникла нестача товаро-матеріальних цінностей.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України відповідно до його вступної частини визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ч.1ст.22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за школу, завдану державі» матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до ст. 3 даного Закону підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

І ) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою

шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 4 даного Закону особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Відповідно до ст. 12 даного Закону у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення й служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII.

Відповідно дост. 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до вимог «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 243/95-ВР, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: заподіяння прямої дійсної шкоди; протиправної їх поведінки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; вини у заподіянні шкоди.

У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Статтею 9 Закону №160-IX визначені обставини, що виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до ч.1,3 ст.9 Закону завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок: 1) дії непереборної сили; 2) необхідної оборони; 3) крайньої необхідності; 4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження; 5) виправданого службового ризику; 6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус; 7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації. Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування.

Під час службового розслідування вказаних обставин не встановлено.

Під час проведення службового розслідування, отримати пояснення від ОСОБА_1 було неможливим з огляду на те, що його було звільнено з лав ЗСУ. Позивач повідомив ОСОБА_1 , стосовно якого проводилося службове розслідування, про завершення службового розслідування, шляхом направлення на адресу особи копій матеріалів службового розслідування для ознайомлення.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Із урахуванням обставин справи, характеру діянь відповідача, суд вважає доведеним встановленими обставинами по справі правомірність прийнятого наказу відносно позивача щодо притягнення його до матеріальної відповідальності, притягнення позивача до матеріальної відповідальності є співмірним встановленим порушенням за результатами службового розслідування, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 2 684 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 збитки в розмірі 7423,71 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН: згідно відповіді «ІСС» надати реєстраційний номер облікової картки платника податків не має можливості з причини: фізичну особу не можливо однозначно ідентифікувати, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко