ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3661/24 Справа № 202/3491/23 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л.П. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Кошари О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» суму заборгованості за Кредитним договором № від 06.05.2021 року станом на 13.12.2022 року у розмірі 76 432,91 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту 60 078,48 грн.; заборгованості за відсотками 16 354,43 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. 06.05.2021 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № , на підставі якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором. Банк виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі 66000,00 грн. Так, у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань станом на 13.12.2022 року у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 76 432,91 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 60 078,48 грн., заборгованості за відсотками 16 354,43 грн. До теперішнього часу сума боргу за кредитним договором № від 06.05.2021 року відповідачем не погашена (а.с.2-7).

Заочним рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № від 06.05.2021 року, яка станом на 13 грудня 2022 року становить 76 432 грн. 91 коп., яка складається з наступного: 60 078,48 грн. заборгованість за тілом кредиту; 16 354,43 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "ОТП Банк" витрати на судовий збір в сумі 2684.00 гривень (а.с.73-76).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с.128-132).

Перевіртвши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.05.2021 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 66 000,00 грн., зі строком остаточного повернення 06.05.2026 року, з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 40 % річних.

Відповідно до п.2.1. кредитного договору, в порядку передбаченому кредитним договором та правилами кредитування банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом на рахунок погашення боргових зобов`язань, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені кредитним договором та правилами кредитування.

Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку.

На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

Як вбачається з розрахунків заборгованості, відповідачем не здійснювалися платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Так, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості станом на 13.12.2022 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором, яка становить 76 432,91 грн., яка складається з наступного: 60 078,48 грн. заборгованість за тілом кредиту; 16 354,43 грн. заборгованість за відсотками.

Суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

30.12.2022 року позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу про погашення заборгованості, яка була повернута відправнику за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив із того, що відповідачем були порушені зобов`язання визначені договором, позичальник своєчасно не повернув суму позики, і він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до визначених договором умов.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалами справи вбачається, що між сторонами дійсно було укладено договір, Банк свої обов`язки за договором виконав, а відповідач в повній мірі свої обов`язки не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, розмір якої відповідачем не спростовано.

Досліджуючи обставини справи, колегія суддів звертає увагу, що на підтвердження позовних вимог позивачем надано до суду копію кредитного договору № від 06.05.2021 року, копію заяви-анкети на отримання кредиту, копію паспорту споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит), розрахунок заборгованості за період 07.06.2021 року по 13.12.2022 року, який за своєю суттю є випискою по банківському рахунку, тобто містить інформацію щодо всіх здійснених відповідачем платіжних операцій.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсним не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним і повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.

За змістом ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи не вбачається, що існуюче зобов`язання між сторонами було виконано, або припинено іншим шляхом, передбаченим ст. ст. 600-609 ЦК України, навіть після реалізації автомобіля на виконання рішення суду про звернення стягнення.

До суду апеляційної інстанції представником позивача надано копію меморіального ордеру №5859182 від 06.05.2021 року про видачу кредитних коштів за кредитним договором № від 06.05.2021 року та виписку з особового рахунку ОСОБА_1 .

А тому доводи апеляційної скарги щодо того, що позивачем не надано доказів видачі кредитних коштів колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц та інших.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та здійснювала погашення кредитної заборгованості протягом 9 місяців.

При цьому, відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що справу розглянуто без належного повідомлення у встановленому порядку, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в матеріалах наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення.

Щодо посилання ОСОБА_1 , що зазначене повідомлення нею не підписувалося, а підпис зроблений іншою особою.

Згідно з пунктами 99-1,99-2,106,114 Правил, рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованою листа з позначкою «Судова повістка». На бланку повідомлення про вручення поштового віднайдення з позначкою «Вручити особисто», внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» одержувач розписується та зазначає прізвище та ініціали... або ім`я та прізвище. Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертається до суду.

Додатково повістки надходять громадянам України у додатку «Дія» за реєстраційним номером облікової картки платника податків.

Доводи апеляційної скарги, що суд 1 інстанції не дослідив ту обставину чи мав право позивач звертатися із позовної заявою до закінчення строку дії кредитного договору, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 15.1 правила кредитування у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань за кредитним договором понад 1 календарний місяць, сторони домовились, що позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов кредитного договору, в зв`язку з чим позичальник зобов`язаний погасити боргові зобов`язання в повному розмірі та в строки відповідно до п. 15.2.

Згідно п. 15.2 правил кредитування незважаючи на інші положення правил, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов`язань за кредитним договором чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення (надалі вимога). При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги (надалі дата отримання вимоги) та повинно бути проведено позичальником протягом 30-ти календарних днів з дати отримання вимоги, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла 60-ти календарних днів з дати отримання вимоги.

Застереження: Для цілей відправки вимоги за допомогою засобів поштового зв`язку, сторони дійшли згоди, що у випадку неотримання позичальником вимоги, відправленої банком рекомендованим листом на адресу позичальника, зазначену в кредитному договорі чи іншу відому банку адресу позичальника, та повернення до банку відповідного документа поштової організації з відміткою про неотримання позичальником листа з вимогою, з будь-яких причин, зокрема ухилення позичальника від належного отримання вимоги, з інших причин, тощо, вимога вважається отриманою позичальником на 7-й календарний день з дати відправки вимоги.

Дослідивши обставини справи та надані докази, суд першої інстанції, зважаючи на те, що жодних доказів на спростування заборгованості за кредитною карткою відповідачка не надала, прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги АТ «ОТП Банк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

За правилами ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не задовольняє вимоги позивача, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: