Справа № 938/707/23
Провадження № 2/938/29/24
УХВАЛА

іменем України

08 лютого 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Чекан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.

позивача ОСОБА_1 , який приймає участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів

представника позивача адвоката Кириляк С.Г.;

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мартищук Оксана Ярославівна, державний нотаріус Верховинської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Павлюк Іван Іванович про визнання частково недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання в порядку спадкування за законом права власності, скасування державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кириляк С.Г., звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мартищук О.Я., державний нотаріус Верховинської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Павлюк І.І. про визнання частково недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання в порядку спадкування за законом права власності, скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою суду від 15.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Від представника позивача до суду поступила позовна заява в новій редакції в порядку п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України, в якій сторона позивача, крім попередньо заявлених позовних вимог заявила ще дві позовні вимоги: 1) визнати частково недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було видане державним нотаріусом Верховинського нотаріального округу та зареєстроване у реєстрі за №124 від 23.02.1994 року після смерті ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцю ОСОБА_3 на спадкове майно у частині частини грошового вкладу у Верховинському філіалі Ощадного банку №6377/018 Верховинського району Івано-Франківської області по рахунку №3 з процентами, а також компенсацію по даному грошовому вкладу, який належав померлому ОСОБА_1 згідно ощадної книжки та 2) визнати право власності на вказаного грошового вкладу з процентами з компенсацією за ним, ОСОБА_1 , як спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та його представник у підготовчому засіданні підтримали раніше подану позовну заяву в новій редакції, просили прийняти її до розгляду.

Відповідач зазначив, що не ознайомлений з новою позовною заявою.

Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мартищук Оксана Ярославівна, державний нотаріус Верховинської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Павлюк Іван Іванович у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с. 55, 58).

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали позовної заяви в новій редакції, дійшов такого висновку.

Згідно з п.10 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Нормами п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої п.2 ч. 2, ч. 3, ч.4 цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

У пунктах 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом

Представник позивача, подаючи позовну заяву в новій редакції в порядку п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України не виконала свого обов`язку щодо направлення заяви учасникам справи та в порушення норми процесуального закону не подала до суду докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів, як відповідачу, так й іншим учасникам справи, а долучила її одну копію до позовної заяви, про що і вказала в додатку до нової редакції позовної заяви.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст. 176 ЦПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Вказане також узгоджується з нормами абз.2 ч.2, ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», де зазначено, що у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою; за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем у новій редакції позовної заяви збільшено позовні вимоги, зазначивши додаткові дві позовні вимоги, а саме 1) про визнання частково недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видане державним нотаріусом Верховинського нотаріального округу зареєстроване у реєстрі за №124 від 23.02.1994 року після смерті ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцю ОСОБА_3 на спадкове майно у частині частини грошового вкладу у Верховинському філіалі Ощадного банку №6377/018 Верховинського району Івано-Франківської області по рахунку №3 з процентами, а також компенсацію по даному грошовому вкладу, який належав померлому ОСОБА_1 згідно ощадної книжки, 2) про визнання право власності на вказаного грошового вкладу з процентами з компенсацією, за ним, ОСОБА_1 , як спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому представник позивача долучає до позовної заяви в новій редакції дві квитанції про сплату судового збору на загальну суму 1211,20 гривень, тобто як за одну позовну вимогу немайнового характеру, а за другу позовну вимогу судовий збір не слачено.

Таким чином, зважаючи на наведене, суд вважає за необхідне не прийняти до розгляду позовну заяву в новій редакції подану в порядку п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України та повернути її заявнику.

Ухвала суду першої інстанції про відмову в прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог безпосередньо не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в порядку ст. 353 ЦПК України.

Разом із тим наслідком відмови в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви позивачеві.

Водночас у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи у випадках та порядку, встановлених ЦПК України.

Зважаючи на те, що процесуальним наслідком відмови в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви, у свою чергу ухвала про повернення заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, Верховний Суд у складі ОП КЦС дійшов висновку, що на ухвалу суду про відмову в прийняті заяви про збільшення позовних вимог може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду (Постанова Верховного Суду від 1.11.2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Керуючись ст. ст. 43, 49, 176, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду позовної заяви в нові редакції поданої в порядку п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України представником позивача у даній цивільній справі та повернути її заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Наталія ЧЕКАН