Справа №442/8779/23
Провадження №2/442/224/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівськоїобласті в складі:

головуючої судді Павлів З.С.,

з участю секретаря судового засідання Голяк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Представник ОСОБА_1 адвокат Садлівська О.П. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності за законом після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 роки, на спадкове майно: житловий будинок садибного типу з по господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що мати ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_3 їй на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями в с.Зубриця Турківського району Львівської області. Згідно з наказом Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області №67 від 20.11.2023 вищевказаному будинковолодінню присвоєно адресу: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки на момент смерті проживала разом із нею, хоча була зареєстрована за іншою адресою. Причиною було те, що мати потребувала сторонньої допомоги у веденні домашніх робіт та по догляду за будинком, і яку, окрім доньки, ніхто доглядати не міг. Після смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_1 поховала її, отримала свідоцтво про смерть. Інших спадкоємців, які б претендували на вказане спадкове майно не має. Однак, оформити право власності на спадкове майно не змогла через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Так, 11.08.2023 постановою приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Білоган І.М. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності.

Представник позивача адвокат Садлівська О.П. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 . Дане стверджується рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.09.2023.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з довідкою Східницької селищної ради Львівської області від 04.08.2023 №410 згідно по господарської книги №3 за 1991 - 1995 Головської сільської ради народних депутатів Турківського району Львівської області зроблено запис: особовий рахунок № НОМЕР_1 , що ОСОБА_3 на вказаний період зазначена власником будинку в с.Зубриця Турківського району Львівської області.

На підставі наказу відділу архітектури та містобудування Виконавчого комітету Східницької селищної ради №62 від 20.11.2023 об`єкту нерухомого майна - житловому будинку садибного типу з господарськими будівлями, загальною площею 64,2 кв.м., адресу: АДРЕСА_1 .

Заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджено факт того, що після смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_1 продовжує доглядати і доглядає по даний час за будинковолодінням матері за вищевказаною адресою.

Постановою приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Білоган І.М. №79/02-31 від 14.08.2023 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у с.Зубриця Турківського району Львівської області у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Відповідно до п.п.4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01.01.2004, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01.01.2004. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини.

Як ч.2 ст.1220 ЦК України, так і ст.525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року, а у разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився до набуття чинності Цивільним кодексом України в ред. 2004 року, тому застосуванню для вирішення заявленого позову підлягають норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який з 01.01.2004 втратив чинність, але був чинним на момент виникнення та існування спірних правових відносин.

У частині 1 ст.524 ЦК Української РСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У ст.549 ЦК Української РСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступи в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи №34/2023, вбачається, що із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно звернулася лише ОСОБА_1 .

Враховуючи, те що ОСОБА_1 у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР фактично вступила у володіння спадковим майном - спірним будинковолодінням, вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Позивачкою виготовлено технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що такий побудований у 1956 році. Експлікація до схеми розташування будівель та споруд: А-1 - житловий будинок, Б - сарай, В - сарай, Г - вбиральня.

Згідно з ст.560 ЦК Української РСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови №7 від 30.05.2008 „Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що житловий будинок садибного типу з по господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на спадкування якого належить позивачу за законом, як спадкоємцю першої черги, яка прийняла спадщину, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 189, 197, 198, 200, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за законом після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 роки, на спадкове майно: житловий будинок садибного типу з по господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Павлів З.С.