Справа №705/5356/23
25 квітня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Піньковського Р.В.
при секретарі судового засідання Романовій О.М.
за участю представника позивача Кушнеренко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та стягнення аліментів,
Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Кушнеренко Т.В., звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_4 , встановлення над нею опіки та стягнення аліментів з відповідача на її утримання на користь позивача, в обґрунтування зазначивши наступне.
ОСОБА_2 є бабусею неповнолітньої ОСОБА_4 . Дівчинка народилася у її доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки дитини у зареєстрованому шлюбі не перебували, батьківство було визнано батьком на підставі свідоцтва про встановлення батьківства НОМЕР_1 від 14 грудня 2016 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла та дитина переїхала проживати до позивача. Батько, ОСОБА_3 , життям дитини не цікавиться, з серпня 2021 року за місцем її проживання ніколи не з`являвся, не телефонував, не вітав з днем народження, іншими святами, не приймав участі у її виховання та розвитку, дитина повністю перебуває на утриманні бабусі, а місце перебування відповідача, батька дитини, станом на зараз невідомо.
Вказані дії свідчать про те, що батько свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Достеменно знаючи, що дитина на цей час повністю позбавлена батьківського піклування.
Позивач з приводу доцільності позбавлення батьківських прав відповідача звернулася до органу опіки та піклування Дмитрушківської сільської ради, 04 вересня 2023 року на її заяву, після проведення засідання комісії, надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Крім того, висновком також встановлено, що дитина повністю перебуває на вихованні та матеріальному забезпеченні позивача.
Згідно характеристики на ученицю 1-а класу ОСОБА_6 вбачається, що дитина доглянута та добре навчається, а її бабуся відповідально ставиться до своїх обов`язків.
Актом обстеження побутових умов від 20 вересня 2023 року встановлено, що житлово-побутові умови в будинку задовільні, взаємовідносини в сім`ї у бабусі благополучні. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до сезонів. У будинку створені належні умови для проживання та виховання малолітньої дитини, з серпня 2021 року дитина перебуває на повному утримання своєї бабусі ОСОБА_2 .
Просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження №3713 складений 14 грудня 2016 року Люблінським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви.
Призначити опікуном малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до досягнення дитиною повноліття.
Представник позивача Кушнеренко Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Пояснила, що донька позивача перебувала у фактичних, але незареєстрованих шлюбних відносинах з відповідачем по справі і від цих стосунків вони мають доньку ОСОБА_6 , 2016 року народження. Донька позивача померла і позивач забрала дівчинку до себе, займається її вихованням та утриманням. Батько дитини від участі у житті дитини самоусунувся, місце його перебування не відомо, він не намагається зв`язатися з донькою, не цікавиться її життям, не надає ніякої допомоги на її утримання, не вітає дитину навіть з днем народження. Оскільки позивач перебуває у родинних стосунках з дівчинкою у неї є всі підстави для звернення до суду з цим позовом та призначенням її опікуном дитини. Також вважає, що є достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. На думку представника позивача, таке рішення відповідатиме інтересам дитини, у зв`язку з цим просить суд позов задовольнити.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дмитрушківської сільської ради в судове засідання не з`явився, від представника Захарченко Н.А. надійшла письмова заява, у якій просить суд справу слухати у відсутність представника органу опіки та піклування, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи у його відсутність, на адресу суду не надходило.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, врахувавши позицію позивача та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частинами 2, 3 статті 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.
У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно з принципом ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Матеріалами справи встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Люблінським відділом РАГС управління РАГС Москви. Актовий запис про народження № 3713. Також вказаний факт підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства серії НОМЕР_1 , виданим Люблинським відділом РАГС управління РАГС Москви. Актовий запис про встановлення батьківства № 647 від 14 грудня 2016 року.
Позивач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є рідною матір`ю померлої ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, виданого повторно 14 червня 2016 року Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис про народження № 551.
Згідно довідки про склад сім`ї виданої 20.09.2023, позивач ОСОБА_2 , проживає в АДРЕСА_1 , разом з онуками: ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Вище вказаний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу по справі ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності сформованим 14.12.2004 за № 5848996, витягом № 432301 з державного реєстру правочинів, виданим 07.12.2004 приватним нотаріусом Поліщук Н.М., Уманського районного нотаріального округу, а також договором купівлі-продажу житлового будинку серії ВВО № 507915, укладеному 07.12.2004, посвідченого Поліщук Н.М., приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстрованим в реєстрі за № 4563.
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов домоволодіння ОСОБА_2 , складеного 20.09.2023 комісією у складі представників сільської ради, при обстеженні встановлено, що сім`я складається із чотирьох чоловік, а саме ОСОБА_10 , бабусі, та її онуків: ОСОБА_9 , 2008 року народження, ОСОБА_6 , 2010 року народження, та ОСОБА_4 , 2016 року народження. Сім`я проживає в глинобитному будинку по АДРЕСА_1 . Житлова площа складає 35,6 кв.м. Житлово-побутові умови задовільні. Взаємовідносини в сім`ї благополучні. Будинок опалюється пічним опаленням, є холодильник, телевізор, електродуховка, електроплитка. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до сезонів. У будинку створені всі належні умови для проживання та виховання малолітньої дитини, порушень санітарно-гігієнічних норм не виявлено. В наявності є всі необхідні продукти харчування та засоби особистої гігієни. З серпня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на повному утриманні своєї бабусі ОСОБА_2 . Створені належні умови для проживання та навчання неповнолітньої ОСОБА_4 .
У відповідності до характеристики на ученицю Дмитрушківського ліцею Дмитрушківської сільської ради ОСОБА_4 з 01 вересня 2023 року навчається у 1-А класі вказаного ліцею і є вихованою та доглянутою, а бабуся відповідально ставиться до обов`язку по вихованню дитини.
Позивач ОСОБА_2 є пенсіонеркою за віком та отримує пенсію, що підтверджується довідкою Уманського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Черкаській області. Стан її здоров`я задовільний згідно довідки медичної установи, а також згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.
Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , від 04.09.2023 № 287/02-16, до органу опіки та піклування виконавчого комітету Дмитрушківської сільської ради звернулася ОСОБА_2 , жителька с. Гродзеве, Уманського району Черкаської області, щодо надання їй висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є батьком її малолітньої внучки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За результатами вивчення пакету документів, наданих заявницею, встановлено наступне: мати дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживала у м. Москва рф та перебувала у фактичних шлюбних стосунках з громадянином Азербайджану ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_9 у них народилася донька ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 визнав факт батьківства (свідоцтво про встановлення батьківства, серія НОМЕР_5 , видане 14 грудня 2016 року Люблінським відділом РАЦС Москви).
14 грудня 2016 року Люблинським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви було зроблено актовий запис про народження № 3713, де в графі «батько» записаний - ОСОБА_3 , в графі «мати» - ОСОБА_5 .
22.07.2019 малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована громадянкою України (довідка про реєстрацію від 22.07.2019 № 6111-536-1002, видана посольством України в Російській Федерації).
ІНФОРМАЦІЯ_2 мати дитини помирає, місце смерті Російська Федерація м. Москва.
Зі слів ОСОБА_2 , з моменту смерті матері ОСОБА_4, дитина постійно знаходилася на її утриманні.
Батьком малолітньої ОСОБА_4 була надана Згода 77АГ 7352493 на багаторазові поїздки по території Російської Федерації, до України, Азербайджанської Республіки та назад до Російської Федерації в період з 20 серпня 2021 року по 30 серпня 2024 року, у супроводі бабусі дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Зі слів бабусі, з часу переїзду на проживання до України батько дитини жодного разу не телефонував, не цікавився її здоров`ям та розвитком, не вітав з днем народження та іншими святами, не допомагав фінансово. Останнє відоме місце його проживання - м. Москва. На території с. Гродзеве ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований не був, з серпня 2021 року по місцю проживання дитини не з`являвся, місцезнаходження та місце проживання його не відоме, дитину не провідував жодного разу, участі у її вихованні не брав.
Із пояснення депутата Дмитрушківської сільської ради ОСОБА_16 , яка є жителькою с. Гродзеве, ОСОБА_2 приїхала в село у серпні 2021 року. Батька ОСОБА_4 не було тут жодного разу, тому участі у її вихованні, утриманні а розвитку, він не приймав і не приймає. Дитина перебуває на повному утриманні своєї бабусі. Староста села та Дмитрушківська сільська рада допомагають родині дровами, одягом, продуктовими наборами.
За результатами обстеження житлово-побутових умов родини з`ясовано, що у будинку створені належні умови для проживання та виховання малолітньої дитини, порушень санітарно-гігієнічних норм не виявлено, дитина забезпечена калорійним харчуванням, одягом та взуттям по сезону, має все необхідне для розвитку.
Вищевказані докази підтверджують факт злісного невиконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У зв`язку із зазначеним, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Дмитрушківської сільської ради вважає позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.
Ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таке ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.
Позбавлення особи батьківських прав є винятковою мірою, що тягне за собою відповідно до ст. 166 СК України надзвичайні правові наслідки як для батьків, так і для дітей.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц.
Згідно з ч.1 ст. 18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку.
В усіх діях щодо дітей суди, адміністративні чи законодавчі органи, повинні першочергова приділяти увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України», «М.С. проти України» сказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
При вирішенні судом вимог позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батьків до дітей, бажання спілкуватися і брати участь у їх вихованні.
Викладені вище факти свідчать про те, що відповідач не бажає приділяти дочці увагу, спілкуватися з нею, брати участь в її утриманні та вихованні, тобто можна стверджувати, що вона свідомо, умисно нехтує своїми батьківськими обов`язками.
При визначенні найкращих інтересів дітей в кожній справі необхідно враховувати наступне: інтересам дітей найкраще відповідає збереження її зв`язку із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності їх вини.
Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм СК України, Закону України «Про охорону дитинства», а також практики Європейського суду з прав людини, суд констатує, що наявність обставин порушення прав дитини та невиконання батьківських обов`язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача.
Судом враховується, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи доведено сукупністю належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які могли б бути законною підставою для позбавлення його батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей.
У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що відповідач внаслідок своєї винної поведінки дійсно свідомого ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , а тому суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 .
За частинами третьою, четвертою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування.
Згідно ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Відповідно до статті 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.
За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про позбавлення батька дитини батьківських прав, оскільки мати дитини померла, у зв`язку з чим дитина позбавлена батьківського піклування, а також те, що позивач перебуває в родинних відносинах з малолітньою ОСОБА_6 оскільки є її бабцею та займається вихованням останньої та фактично піклується про неї, перешкод для призначення вказаної особи опікуном над малолітньою ОСОБА_6 , відповідно до статті 64 ЦК України, судом не встановлено, а тому суд вважає, що позовна вимога позивача про встановлення дитині опіки та призначення опікуном позивача підлягає до задоволення, що буде відповідати інтересам дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, чи здійснюються вони державними, приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, має бути наданий такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя (ураховуючи при цьому права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, що відповідають за неї за законом), і для цього використовують всі відповідні законодавчі й адміністративні заходи.
Аналогічна позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження № 14- 327цс18).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Визначаючи розмір аліментів, судом враховано, що дитина проживає разом із бабусею, її мати померла, а батько не тільки не цікавиться моральним життям дитини, але і фінансово не допомагає, не задовольняє звичайні потреби дитини, дитина перебуває на повному утриманні позивача, яка є пенсіонеркою за віком та отримує мінімальну пенсію, а також враховуючи рівність обов`язку батьків в утриманні дівчинки, відсутності обставин за яких слід було би визначити менший розмір, ніж встановлено чинним законодавством, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 1073,60 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати за вимогу про стягнення аліментів. Крім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав.
Керуючись ст. ст. 7, 19, 150, 155, 164-167, 181-184, 243 СК України, ст.ст. 60, 63 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та призначити її опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_6 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 06.10.2023 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_6 , сплачений судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.
Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя: Р. В. Піньковський