ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2891/24 Справа № 177/900/23 Суддя у 1-й інстанції - ОНОПЧЕНКО Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

05 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Тимченко О.О., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року по цивільній справі № 177/900/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року задоволено позовні ОСОБА_4 .

На вищевказане рішення суду відповідачем подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду в якому відповідачем заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем через відсутність роботи, та ув`язку з тим, що відповідач є непрацездатною, що підтверджується медичними документами.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення

є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини також вказав, що гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до апеляційних або касаційних судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, заявлене відповідачем при поданні апеляційної скарги на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року, суд урахував, що зазначені нею обставини та надані на їх підтвердження докази, не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявницею не надано суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження реального майнового стану заявника (дані про доходи за попередній календарний рік (2023), наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах тощо), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором. Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, в редакції на момент подачі апеляційної скарги, за подання апеляційної скарги апелянт мав сплатити судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що становить 1 610,40 грн (1 073,60 грн (судовий збір, що підлягав сплаті позивачем при поданні позовної заяви) * 150% = 1 610,40 грн), проте судовий збір не сплачено.

Таким чином, за подання апеляційної скарги апелянту необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1 610,40 грн. за наступними реквізитами:

Одержувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банка отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0004628

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (Дата оскаржуваного рішення) по справі (Номер справи), Дніпровський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Оригінал квитанції про сплату судового збору за подачу апеляційної скарги підлягає обов`язковому поданню до суду апеляційної інстанції за адресою: 50007, м. Кривий Ріг, пр. Героїв-підпільників,31.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для усунення зазначених недоліків та роз`яснити, що у разі не усунення недоліків, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року по цивільній справі № 177/900/23 за залишити без руху, для чого надати строк для усунення названих вище недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Попередити особу, яка подає апеляційну скаргу, що на випадок невиконання даної ухвали в названий строк апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.О. Тимченко