Справа № 457/1064/23 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/311/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 19 грудня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», державне підприємство «Сетам», про визнання оцінки нерухомого майна недійсною,

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А., ОСОБА_1 (суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця), ОСОБА_3 (провідного експерта-оцінювача), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», державне підприємство «Сетам», в якому просив: визнати протиправними дії приватного виконавця Пиць А.А. щодо передачі ДП «Сетам» на реалізацію майна: житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 ; визнати незаконними та скасувати висновок про вартість об`єкта оцінки, складений ФОП ОСОБА_1 від 17.04.2023 року, та рецензію на звіт про оцінку від 28.04.2023 року; зупинити торги з реалізації вказаного нерухомого майна.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 07 серпня 2023 року відкрито провадження в даній справі. Підготовче засідання призначено на 07 вересня 2023 року.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 10 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 25 жовтня 2023 року.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 11 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

18.12.2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шубак М.І. подав до суду заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по справі, а саме: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

В обгрунтування заявленої вимоги зазначав, що у відзиві на позовну заяву було повідомлено суд про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, становить 10000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу до заяви додав договір про надання правової допомоги від 04.09.2023 року, відповідно до п.4.1 якого, клієнт виплачує адвокату гонорар у фіксованому розмірі в сумі 10000 грн., та акт прийому-передачі виконаних робіт від 04.12.2023 року, згідно якого адвокат надав, а клієнт прийняв наступні правничі послуги: консультація у справі, аналіз та вивчення документів та судової практики, пов`язаної з позовом, підготовка та складання відзиву у справі.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 19 грудня 2023 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шубака М.І. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив із того, що стороною заявника не надано належних і допустимих доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просить її скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і прийняти нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги покликався на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що сторони у договорі про надання правової допомоги №б/н від 04 вересня 2023 року визначили фіксований розмір гонорару у сумі 10000 грн. (п.4.1 договору), окрім того, суд належним чином не дослідив акт прийому-передачі виконаних робіт, в якому зазначено весь обсяг правової допомоги, який був наданий.

Наголошує, що незазначення в акті витраченого часу не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про компенсацію витрат на правову допомогу, оскільки сторона може їх спростовувати в залежності від складності справи, ціни позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів тощо.

Окрім того, вважає помилковим висновок суду про відмову у задоволенні заяви про компенсацію витрат на правову допомогу з причини відсутності в матеріалах справи доказів сплати клієнтом адвокату гонорару, оскільки відповідно до пункту 4.2 договору про надання правової допомоги, клієнт може проводити виплату гонорару частинами, але не пізніше 10 робочих днів після набрання остаточним судовим рішенням законної сили.

Додає, що на момент звернення до суду із заявою про компенсацію витрат на правову допомогу ухвала Трускавецького міського суду Львівської області від 11 грудня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду не набрала законної сили, відповідно, у клієнта не виник обов`язок оплатити адвокату гонорар, відтак, докази сплати гонорару з об`єктивних причин не могли бути надані.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 14.05.2024 року, є дата складення повного судового рішення 24.05.2024 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду регламентується статтею 142 ЦПК України.

Так, зокрема, частиною п`ятою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «необґрунтовані дії позивача».

Тому для розуміння вказаного поняття слід виходити з дозволених меж реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового процесу.

Так, згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішене судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер, та інш.

Отже, з наведеного слід дійти висновку, що лише за умови необґрунтованих дій позивача у випадку залишення його позову без розгляду можуть бути компенсовані понесені відповідачем витрати, пов`язані з розглядом справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 січня 2019 року у справі №619/1146/17-ц (провадження №61-44038св18) зроблено висновок, що саме по собі звернення з позовом до суду чи неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Заявляючи про компенсацію витрат на правничу допомогу, відповідач жодним чином не вказував на необґрунтованість дій позивача, а тому саме з цієї підстави суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні такої заяви.

Таким чином, оскаржувану ухвалу необхідно змінити, виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови.

В іншій частині підстав для скасування чи зміни ухвали немає, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 19 грудня 2023 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 24 травня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич