Справа № 201/1805/24
Провадження № 2/201/1679/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2024р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.02.2024р. позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні (а.с. №70).

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача адвокат Борзенко Л.М. (діє на підставі довіреності від 17.01.2024р. - а.с.№ 64-66) посилалася на те, що 23.09.2021р. між сторонами був укладений договір про споживчий кредит, за умовами якого відповідач отримав кошти у розмірі 653 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22.09.2023р., для придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу. З метою забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором, 23.09.2021р. між сторонами був укладений договір застави майна. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, станом на 05.12.2023р. заборгованість відповідача становить 468 991грн. 25коп., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 468 920грн. 41коп; заборгованість за процентами за користування кредитом 68грн. 87коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1грн. 97коп. Представник позивача просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість станом на 05.12.2023р. у розмірі 468 991грн. 25коп. та в рахунок погашення цієї заборгованості звернути стягнення на предмет застави за договором застави майна - транспортний засіб автомобіль марки SUBARU, OUTBACK, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2021, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , колір зелений, об`єм двигуна 2498, що належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Підготовче засідання відповідно до положень ст. 197, ч.3 п.2 ст. 200 ЦПК України було проведено 18.04.2024р. та справу призначено для судового розгляду (а.с. №85).

Представник позивача 22.05.2024р. надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення заперечувала. Також, не заперечувала проти розгляду справи без фіксування процесу технічними засобами (а.с.№94).

Відповідач в підготовчі засідання та в судове засідання не з`явився, про дати та час засідань був повідомлений належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, яке підтверджено відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 15.02.2024р. (а.с.№69). Втім, до суду повернулися конверти з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є підтвердженням вручення судової повістки (а.с.№72, 81, 91).

Також виклик відповідача проводився шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України» (а.с.№83,93).

З урахуванням заяви представника позивача та повторної неявки відповідача в підготовчі та судове засідання, розгляд справи відповідно до положень ст. 223 та ч.2 ст. 247 ЦПК України 22.05.2024р. відбувався за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Підстав для ухвалення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність умов для ухвалення заочного рішення, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України (представник позивача заперечувала проти ухвалення заочного рішення).

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання та початок перебігу позовної давності.

Судом встановлено, що 23.09.2021р. між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ДОУ АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 613/197 (для придбання транспортного засобу) (а.с.№13-25).

За умовами п.п. 2.2-2.4 договору відповідач отримав кредит у розмірі 653 000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, з терміном остаточного погашення не пізніше 22.09.2023р., для придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу.

За умовами п. 3.2.1 договору кредитні кошти в безготівковій формі перераховуються на поточний рахунок відповідача з подальшим перерахування на поточний рахунок ТОВ «Автоцентр-Україна плюс».

За умовами п.п. 3.3.3 п.3.3 договору, відповідач мав здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним щомісячно у розмірі 27 211грн.17коп., починаючи з 22.10.2021р. та в подальшому не пізніше 22 числа кожного місяця.

Відповідно до п.п. 3.3.4 пункту 3.3 договору, якщо сума коштів, що надійшла в повернення кредиту, сплати процентів, комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим договором) менша розміру, вказаного у п.п. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати погашення простроченого платежу та нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 9.2. Кредитного договору.

На підтвердження перерахування кредитних коштів ТОВ «Автоцентр-Україна плюс» позивачем надана копія платіжного доручення № 613/197 від 23.09.2021р. (а.с.№37).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 23.09.2021р. між сторонами був укладений договір застави майна № 613/197/1, за умовами якого, предметом застави є рухоме майно - автомобіль марки SUBARU, OUTBACK, TOURING 2,5 CVT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2021, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , колір зелений, об`єм двигуна 2498, придбаний за договором купівлі-продажу автомобіля № 5513/2021/173 від 21.09.2021р., укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Автоцентр-Україна Плюс» (а.с.№26, 27, 28-35).

Вартість предмету застави, за умовами п. 2.6. договору застави становить за погодженням сторін 1 306 000 грн.

Згідно наданого суду Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 75149989 від 23.09.2021р. внесено запис про реєстрацію обтяження предмету застави КТЗ SUBARU, комерційний опис OUTBACK, реєстраційний номер НОМЕР_1 (запис від 23.09.2021р. за № 29327998), де боржником вказаний ОСОБА_1 , а обтяжувачем Філія ДОУ АТ «Державний ощадний банк України» (а.с.№36).

Пунктом 7 договору застави визначено право заставодержателя на звернення стягнення на предмет застави та його реалізацію, в тому числі за рішенням суду у встановленому законом та договором застави порядку (п.7.4.1), при цьому спосіб звернення стягнення на предмет застави обирається заставодержателем самостійно та на власний розсуд (п.7.5).

17.08.2023р. позивачем сформоване повідомлення про порушення забезпечених заставою зобов`язань та початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, яке було надіслано відповідачу, однак повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.№48-50).

Одночасно, 17.08.2023р. банком отримано витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), в якому зазначено про наявність повідомлення про порушення забезпечених заставою зобов`язань та початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет застави (а.с.№51)

Відповідно до розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання заборгованість відповідача становить 468 920грн.41коп., розрахунок 3% річних становить 1грн.97 коп., залишок заборгованості по процентам становить 68грн.87коп.(а.с.№38-39).

Заборгованість відповідача також підтверджується виписками по рахункам, що надані позивачем суду (а.с.№40-47).

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічне положення міститься у ст. 1 Закону України «Про заставу» (в редакції на момент укладення договору застави), яка також передбачає, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ста. 590 ЦК України).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ч. 1 ст.21 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів).

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України).

В п. 9 Постанови Пленуму ВССУ 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві.

В постанові від 19.05.2020р. у справі № 361/7543/17 (провадження № 14-546цс19) Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України у постанову від 03.02.2016р. у справі № 6-1080цс15 щодо правової природи одночасного задоволення вимог про стягнення боргу за основним зобов`язанням зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, визначивши, що звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне, тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що в резолютивній частині судового рішення про стягнення заборгованості за основним зобов`язанням та звернення стягнення на предмет іпотеки слід вказувати, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже, таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне.

Приймаючи до уваги, що відповідач допустив прострочення чергового платежу та остаточно з жовтня 2022р. припинив сплачувати кошти за умовами кредитного договору, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

При цьому, судом також враховано, що одночасне стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави не є подвійним стягнення, оскільки як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 27.09.2018р. у справі № 910/23408/17 боржник, у разі погашення заборгованості за основним зобов`язанням, має право звернутися до суду із заявою в порядку, передбаченому ст. 432 ЦПК України про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави та стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про споживчий кредит № 613/197 (для придбання транспортного засобу) від 23.09.2021р., яка станом на 05.12.2023р. становить 468 991грн. 25коп., та складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) 468 920грн. 41коп., заборгованості за процентами за користування кредитом 68грн. 87коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1грн. 97коп.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за договором про споживчий кредит № 613/197 (для придбання транспортного засобу) від 23.09.2021р., яка станом на 05.12.2023р. становить 468 991грн. 25коп., та складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) 468 920грн. 41коп., заборгованості за процентами за користування кредитом 68грн. 87коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1грн. 97коп., звернути стягнення на предмет застави за договором застави майна № 613/197/1 від 23.09.2021р., укладеним між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , на транспортний засіб - автомобіль марки SUBARU, комерційний опис OUTBACK, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2021, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , колір зелений, об`єм двигуна 2498, що належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 14 069грн. 74коп. (а.с.№2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20, 21 Закону України «Про заставу», ст.ст. 509, 526, 530, 572, 589, 590, 612, 1050, 1054 ЦК України, постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020р. у справі № 361/7543/17, постановою Верховного Суду від 27.09.2018р. у справі № 910/23408/17, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () заборгованість за договором про споживчий кредит № 613/197 (для придбання транспортного засобу) від 23.09.2021р., яка станом на 05.12.2023р. становить 468 991грн. 25коп. (чотириста шістдесят вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто одну грн. 25 коп.), та складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) 468 920грн. 41коп., заборгованості за процентами за користування кредитом 68грн. 87коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1грн. 97коп.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () за договором про споживчий кредит № 613/197 (для придбання транспортного засобу) від 23.09.2021р., яка станом на 05.12.2023р. становить 468 991грн. 25коп. (чотириста шістдесят вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто одну грн. 25 коп.), та складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) 468 920грн. 41коп., заборгованості за процентами за користування кредитом 68грн. 87коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу(кредиту) 1грн. 97коп., звернути стягнення на предмет застави за договором застави майна № 613/197/1 від 23.09.2021р., укладеним між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , на транспортний засіб автомобіль марки SUBARU, комерційний опис OUTBACK, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2021, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , колір зелений, об`єм двигуна 2498, що належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (ЄДРПОУ -09305480) судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 14 069 грн. 74 коп. (чотирнадцять тисяч шістдесят дев`ять грн. 74 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.