Справа № 346/1631/24
Провадження № 2/346/1067/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді П`ятковського В.І.

секретаря Насадик В.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, відповідно до якого спадкодавця залишила їй все своє майно.

До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою оформлення права на спадщину вона звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено й зв`язку із тим, що спірне будиноковолодіння відноситься до типу колгоспного двору, і частка померлої ОСОБА_6 у складі майна колгоспного двору не визначена

Просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Юркевич Христина подала суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання також не з`явилася, подали суду заяви, про розгляд справи їхній відсутності щодо позову не заперечили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/04-13 передбачено, що «при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами».

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору, головою якого була мати позивачки ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 01 червня 1990 року та випискою з інвентаризаційних матеріалів від 12 жовтня 2023 року № 78242 (а.с. 18, 19).

Згідно довідки сільського голови Нижньовербізької сільської ради від 05 червня 2023 року № 315 у вказаному будинковолодінні станом на 01 липня 1990 року були зареєстровані та проживали голова колгоспного двору ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_2 , онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартирант ОСОБА_7 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, про що 17 січня 2000 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис за № 5 (а.с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим 11 березня 1999 року секретарем виконавчого комітету Мишинської сільської ради Коломийського району (а.с. 15). Згідно вказаного заповіту ОСОБА_8 заповіла все своє майно ОСОБА_1 .

Позивачка, яка проживала з померлою за однією адресою на день її смерті, вступила в управління спадковим майном та фактично прийняла спадщину.

З метою оформлення права на спадщину позивачка, звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса.

Проте, постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Антонюк Оксани Василівни від 10 січня 2024 року № 6/02-31, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено, у зв`язку із тим, що право власності на спадкове майно належить членам колишнього колгоспного двору, частка у складі колгоспного двору померлої Якуб`як не визначена, що унеможливлює визначення складу спадкового майна. (а.с. 17).

Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 від 16 листопада 2023 року, його загальна площа його складає 59,4 кв.м., житлова 33,1 кв.м.

Згідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку від 28 березня 2024 року, ринкова вартість будинковолодіння становить 181 431 грн (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з того, що позивачці на праві власності належить нерухоме майно і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, вона не взмозі оформити власність через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови двору, а відповідачі не заперечили проти визнання права власності на спадкове майно за позивачкою, суд вважає за можливе визнати за ними право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 200 ч. 3, 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителькою АДРЕСА_1 - право власності на житлового будинку будинок, позначений в технічному паспорті під літерою «А», загальною площею 106,1 кв.м. житловою - 33,1 кв.м. та господарські будівлі і споруди: стайню позначену літерою «Б», стодолу позначену літерою «В», літню кухню позначену літерою «Г», гараж позначений літерою «Д», котельню позначену літерою «Ж», вбиральню позначену літерою «З», криницю позначену «№ 1», огорожу позначену «№ 2-3», вимощення позначене І, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: П`ятковський В. І.