РІШЕННЯ

Іменем України

19.01.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань: Венгринюк О.Р.,

заявника: ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Франківського районного суду м. Львова із заявою про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заяви зазначає, що вона проживала в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім неї, в даній квартирі проживає ще її чоловік, ОСОБА_2 . Проживання в квартирі робить її життя нестерпним, оскільки ОСОБА_2 постійно порушуються її права. Так, ОСОБА_2 вчиняє скандали в квартирі, ображає нецензурною лайкою, погрожує застосуванням насильства. А останнім часом його погрози переросли в реальне фізичне насильство. Протиправні дії зі сторони ОСОБА_2 носять систематичний та довготривалий характер. Даний факт підтверджується терміновим заборонним приписом № 337772 від 31.10.2023 р. Зокрема, ОСОБА_2 вчиняє щодо неї постійне психологічне насильство, що відображається в постійних образах та нецензурній лексиці. Останнім часом його насильство з психологічного вже набуло більш важкі форми, зокрема ОСОБА_2 почав застосовувати щодо неї фізичне насильство. Неодноразово ОСОБА_2 розбивав їй голову, зламав руку, поламав об неї дерев`яну швабру, внаслідок його постійних знущань в неї на обличчі перебитий лицевий нерв, скривлений палець на руці, голова вся в шрамах. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття заявниці, вона перебуває в стані постійного стресу, хвилювання та страху. У неї порушився сон і погіршилася працездатність.

На думку заявниці, щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї, необхідно до ОСОБА_2 застосувати обмежувальний припис у вигляді: заборони ОСОБА_2 перебувати в місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців; заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців; заборони ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборони ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

Ухвалою судді Франківського районного суду м Львова від 12.12.2023 року за заявою ОСОБА_1 відкрито провадження і справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним у заяві, просить таку задоволити. Разом із тим зазначила, що піддається постійному фізичному та психологічному насильству з боку ОСОБА_2 , який давно проявляє агресивність та вчиняє щодо неї домашнє насильство. Вказала, що раніше жаліла чоловіка та не зверталася за допомогою, однак, з часом на фоні надмірного вживання алкоголю ОСОБА_2 почав застосовувати щодо неї грубу фізичну силу, яка спричиняє, окрім моральних переживань і страждань, також фізичний біль. Тому вирішила захистити себе та попередити можливість повторного насильства шляхом звернення із заявою про видачу обмежувального припису. Окрім того, просила врахувати, що чоловік ОСОБА_2 вигнав із квартири їхнього сина ОСОБА_3 , який не може повернутися до житла через поведінку батька.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що справді має складний характер та зловживає спиртними напоями. Визнав, що вчиняв домашнє насильство стосовно заявниці, хоча вважає, що остання теж винна у тому, що сталося, оскільки сімейне життя у них не складається. Також вказав, що на даний час має намір розірвати шлюб із заявницею. В цілому щодо видачі обмежувального припису не заперечує, окрім позбавлення його можливості проживати у своїй квартирі, адже вважає, що в такий спосіб заявниця посягає на його власність.

Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За змістом п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно вимог ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

При розгляді справи встановлено, що відповідно до акту № 829 ОСОБА_1 не зареєстрована, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 07.06.1997 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Галицького району м. Львова, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 165. Прізвище дружини після одруження ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьком та матір`ю якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

31.10.2023 року стосовно ОСОБА_2 видано терміновий заборонний припис серії АА № 337772, яким строком на 5 діб заборонено кривднику в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою ОСОБА_1 .

До матеріалів справи також долучено постанову Франківського районного суду м. Львова від 29.11.2023 року у справі №465/8858/23, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за що накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Як було встановлено судом у вказаній справі, 30.10.2023 року близько 23.30 год. у АДРЕСА_1 ОСОБА_2 здійснив відносно своєї дружини ОСОБА_1 психологічне та фізичне домашнє насильство, а саме вчинив скандал, в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав, штовхав та наніс удар рукою по обличчі потерпілої, проте, тілесних ушкоджень не завдав, водночас завдав шкоди психологічному здоров`ю.

В подальшому 05.11.2023 року від заявниці на адресу служби 102 надійшло повідомлення про те, що її чоловік ОСОБА_2 перебуває у п`яному вигляді та поводить себе неадекватно по відношенню на ОСОБА_1 , застосовує до неї психологічне насильство. Вказане зафіксовано рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області О. Шипки від 05.11.2023 року по матеріалах ЄО №21150 від 05.11.2023 року.

Таким чином, наданими заявницею доказами підтверджується те, що застосування стосовно неї домашнього насильства ОСОБА_2 має не епізодичний, а повторюваний характер.

За наведених обставин суд вважає, що ризики повторного вчинення щодо заявниці психологічного або фізичного насильства є реальними.

Однак, зважаючи на оцінені в судовому засіданні докази, беручи до уваги позицію сторін, зокрема те, що в основі неприязних стосунків між заявницею та ОСОБА_2 лежить глибокий, триваючий сімейних конфлікт та на даний час ОСОБА_2 вирішується питання доцільності припинення шлюбу із заявницею, суд вважає, що наявні підстави для застосування до ОСОБА_2 встановлених заборон строком на 3 місяці. Крім цього, підставою для часткового задоволення заяви слугує й те, що заявницею, попри посилання у поданій заяві, не надано належних і допустимих доказів спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , що вказує на відсутність підстав для визначення максимального строку дії обмежувального припису, передбаченого законом.

Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

У даному випадку видача обмежувального припису щодо ОСОБА_2 розглядається судом саме як необхідний засіб захисту постраждалої від домашнього насильства ОСОБА_1 та превентивну міру, яка застосовується до кривдника ОСОБА_2 з метою запобігання можливості повторного вчинення останнім насильницьких дій щодо заявниці.

Водночас суд звертає увагу ОСОБА_2 на те, що його доводи про порушення, в разі видачі обмежувального припису шляхом заборони перебування в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , його права власності на житло не можуть вважатися спроможними. Так, у справі №754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи.

А тому, внаслідок дії обмежувального припису особа не позбавляється права власності на належне їй майно, такі права лише тимчасово обмежуються для захисту прав потерпілої особи на життя, здоров`я, безпеку, житло, недоторканність тощо, які мають першочергове значення.

Крім цього, відповідно до положень ч.7 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлена заборона на видачу обмежувального припису, в якому містяться заходи, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), лише у тих випадках, якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. В інших випадках, тобто щодо повнолітніх осіб, така заборона не діє.

Керуючись ст.ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, ст.ст.1, 18, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задоволити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 , яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 3 (три) місяці:

- перебувати у місці спільного проживання з постраждалою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- вести листування, телефонні переговори з постраждалою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Копії рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.01.2024 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Величко О.В.