Справа №:755/6241/24
Провадження №: 2-о/755/281/24
УХВАЛА

про повернення заяви

"02" травня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши матеріали цивільної справи окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2024 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуна.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить призначити експертизу та визнати громадянина

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, а також призначити опікуном ОСОБА_3 заявника у справі (брата) - ОСОБА_1 .

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року заяву залишено без руху та надано заявникові строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Підставами для залишення заяви без руху зазначено таке: до заяви не долучено оригіналу подання органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною фізичною особою, у разі ухвалення судом рішення, а також доказів того, що заявник звертався з таким питанням до органу опіки та піклування; заява не містить відповідного обґрунтування необхідності призначення такої експертизи та переліку питань, з яких експерт має надати суду висновок, найменування закладу, якому необхідно доручити проведення експертизи, мотиви призначення експертизи; заявником не надано будь-яких доказів стосовно наявності хронічного, стійкого психічного розладу у ОСОБА_3 , проходження лікування (госпіталізації) у відповідних психоневрологічних лікарнях, доказів перебування на обліку у відповідних психоневрологічних лікарнях; заявником не надано суду оригінал платіжного документу про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання заяви до Дніпровського районного суду міста Києва.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу, що міститься в матеріалах справи, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року про залишення заяви без руху доставлено до електронного кабінету заявника ОСОБА_1 15 квітня 2024 року.

Також ухвала про залишення заяви без руху від 15 квітня 2024 року була своєчасно внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому заявник у вільному доступі мав можливість ознайомитись з її змістом.

Таким чином, суд вважає, що заявник був повідомлений належним чином про залишення заяви без руху.

Відповідно до частини першої статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У даному випадку строк для усунення недоліків позовної заяви розпочався - 17 квітня

2024 року, тобто, встановлений судом п`ятиденний строк тривав до 22 квітня 2024 року включно.

Станом на 02 травня 2024 року, з урахуванням достатнього строку, встановленого судом для надходження до суду поштової кореспонденції, у разі направлення позивачем на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху документів засобами поштового зв`язку - недоліки заявник не усунув, ухвалу суду не виконав, з клопотанням про продовження процесуального строку не звертався.

Вказані недоліки заяви є суттєвими і такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі до їх усунення.

Відповідно до частини дев`ятою статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Тобто, виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людину у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із позовною заявою повинен, як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Відповідно до вимог частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

В зв`язку з тим, що станом на 02 травня 2024 року заявником недоліки, зазначені в ухвалі суду від 15 квтіня 2024 року не усунуто, суд приходить до висновку, що заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Водночас, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

При цьому, суд враховує, що 01 травня 2024 року представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Суликом Р.А., подано клопотання про відкликання заяви.

Суд звертає увагу представника заявника на таке.

Відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 14 ЦПК України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Згідно з частинами п`ятою, шостою, восьмою статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Реєстрація в ЄСІТС не позбавляє особу права на подання документів до суду в паперовій формі, проте саме в електронній формі особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії виключно за допомогою ЄСІТС, з використанням власного електронного підпису, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Отже, надсилання до суду процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 вересня 2023 року по справі № 204/2321/22 вказала, що законодавцем допускається подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, зокрема, апеляційних скарг в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

Звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.

Однак, Велика Палата Верховного Суду підкреслила, що наведені висновки не стосуються адвокатів, нотаріусів, приватних виконавців, судових експертів, державних органів та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки, які реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Клопотання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Сулика Р.А., не сформоване в системі «Електронний суд», надійшло на електронну адресу Дніпровського районного суду міста Києва, а тому вважається таким, що подане з порушенням вимог ЦПК України, тому підлягає залишенню без розгляду у порядку статті 183 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 185, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуна, - вважати не поданою та повернути заявникові.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, з урахуванням викладеного в даній ухвалі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України

Суддя О.О. Хромова