Справа № 203/2272/23
Провадження № 2/0203/150/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Хлабистіна Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що наказом №283/Н від 22.11.2022 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани згідно ст.147 КЗпП України. Не погодившись із цим наказом, він його оскаржив в судовому порядку. На теперішній час відповідний позов розглядається Кіровським районним судом м.Дніпропетровська (справа №203/1012/23). В подальшому через систематичне невиконання посадових обов`язків було видано наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності №115/Н від 24.03.2023 року у вигляді звільнення та наказом /розпорядженням) від 28.03.2023 року №НОК-408/ОС його було звільнено з займаної посади заступника начальника центру начальника відділу роботи станцій регіонального центру управління рухом. Заперечуючи проти правомірності притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач посилався на те, що наказ №283/Н від 22.11.2022 року та №115/Н від 24.03.2023 року не містять всіх складових дисциплінарного проступку: дії (бездіяльності) працівника; порушення або неналежного виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вини працівника; наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Нібито проступки, які стали підставою для винесення наказу №115/Н від 24.03.2023 року були виявлені 20.01.2023 року, коли відповідачем було складено відповідний акт перевірки. Саме цей акт перевірки 01.02.2023 року розглядався на відповідній нараді, привів до складання подання від 10.02.2023 року №НЗ-1-1-5/32 та став підставою для винесення наказу №115/Н від 24.03.2023 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, відповідач пропустив місячний термін з моменту виявлення проступку для застосування дисциплінарного стягнення. Ані в акті перевірки від 20.01.2023 року, ані в протоколі наради від 01.02.2023 року №НЗ-1-1-9/6, ані в поданні від 10.02.2023 року №НЗ-1-1-5/32, ані в наказі №115/Н від 24.03.2023 року не вказаного часу допущення позивачем жодного з численних нібито порушень з його боку. Він визнавав лише порушення п.1 Плану особистої участі заступника начальника регіонального центру управління рухом начальника відділу роботи станцій у проведенні профілактичної роботи з питань безпеки руху, затвердженого наказом регіональної філії від 10.02.2022 року №4/Н, зазначивши, що виконання п.п.3,4,5,6 плану було заплановане та здійснене 24.01.2023 року. У відповідності до Плану комплексних заходів, спрямованих на підвищення рівня безпеки руху поїздів і автотранспорту на підприємстві, позивач не є одноособово відповідальним виконавцем по жодному з пунктів даного плану. Тобто, позивачу з боку відповідача вкотре закидається одноособове порушення трудових обов`язків, належне виконання яких насправді пропорційно розподілено між позивачем та іншими посадовими особами підприємства. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив зобов`язати відповідача поновити його на роботі шляхом визнання протиправним та скасування наказу (розпорядження) №НОК-408/ОС від 27.03.2023 року про припинення трудового договору (контракту), стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та понесені по справі судові витрати.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив визнати незаконним та скасувати наказ №НОК-408/ОС від 27.03.2023 року, поновити його на посаді заступника начальника центру начальника відділу роботи станцій регіонального центру управління рухом Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та понесені по справі судові витрати.

У наданому відзиві відповідач посилався на те, що в жовтні 2022 року комісією Департаменту безпеки руху, охорони праці та екологічної безпеки АТ «Укрзалізниця» було проведено плановий захід нагляду (контролю) з питань безпеки руху та відомчі перевірки з питань безпеки дорожнього руху на РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за результатами якого складено акт від 21.10.2022 року, яким зафіксовано ряд порушень посадових обов`язків з боку позивача. Так, наказом АТ «Укрзалізниця» №134 від 28.06.2022 року затверджено Заходи із забезпеченням підготовки регіональних філій, філій до роботи в осінньо-зимовий період 2022-2023 років. Відповідно до п.5.5 посадової інструкції ОСОБА_2 останній зобов`язаний організовувати підготовку регіонального центру з управління рухом РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» до роботи в зимових та інших екстремальних умовах. Однак, на вимогу комісії ЦРБ надати Заходи із забезпечення підготовки регіональних філій, філій до роботи в осінньо-зимовий період 2022-2023 років №134 від 28.06.2022 року вони не були надані позивачем через їх відсутність. Позивач не здійснював організацію розробки техніко-розпорядчих актів станцій, додатків до них; технологічних процесів роботи станцій, а також заходів з підготовки регіонального центру управління рухом до роботи в зимових умовах та інших екстремальних умовах. Наслідком такої бездіяльності позивача є неактуальні технічно-розпорядчі акти роботи станцій Балівка та Запоріжжя ІІ, що загрожувало безпеці руху в межах цих станцій та відсутність виконання жодного пункту Заходів №134 від 28.06.2022 року. В зв`язку із цим, 01.11.2022 року на оперативній нараді було ухвалено рішення про застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани. В період з 19.01.2023 року по 20.01.2023 року ревізором з безпеки руху апарату безпеки руху поїздів і автотранспорту РФ «Придніпровська залізниця» Департаменту безпеки руху, охорони праці та екологічної безпеки АТ «Укрзалізниця» було проведено перевірку з питань дотримання вимог нормативних актів з безпеки руху у регіональному центрі управління рухом, про що складено відповідний акт від 20.01.2023 року, яким зафіксовано порушення позивачем п.п.1,3,4,5,6 Плану особистої участі заступника начальника регіонального центру управління рухом начальника відділу роботи станцій у проведенні профілактичної роботи з питань безпеки руху, затвердженого наказом регіональної філії №4/Н від 10.01.2022 року. Крім того, у регіональному центрі управління рухом не було забезпечено якісного виконання вимог п.27 Плану комплексних заходів, спрямованих на підвищення рівня безпеки руху поїздів і автотранспорту у РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на 2022 рік, затвердженого наказом регіональної філії №47/Н від 31.01.2022 року, а саме: порушення п.1.4 зобов`язання від 07.11.2022 року №НЗ-1-1-5/194 щодо проведення комплексної перевірки господарства перевезень Дніпровської дирекції залізничних перевезень, ОСОБА_2 не виконано перевірку станцій Ігрень, про що свідчить відсутність акту перевірки. Також у регіональному центрі не забезпечено виконання заходів, розроблених на наслідками допущених транспортних подій. Так, в порушення вимог п.4 Заходів щодо покращення стану безпеки руху поїздів у зв`язку з допущеним випадком транспортної події зіткнення 16.10.2022 року поїзда №3706 з вагоном №65297376, що затверджені 04.11.2022 року, ОСОБА_2 у термін до 15.12.2022 року не проведено позапланову перевірку дотримання причетними працівниками станцій вимог п.16.3 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №507 від 31.08.2005 року; п.15.21 ПТЕ, ТРА станцій та місцевих інструкцій про порядок виконання маневрової роботи, про що свідчить відсутність акту перевірки. Дисциплінарний проступок позивача був виявлений 20.01.2023 року, тому останнім днем застосування дисциплінарного стягнення було 19.02.2023 року. Однак, в період з 10.02.2023 року по 08.03.2023 року позивача був відсутність на роботі через тимчасову непрацездатність, а з 09.03.2023 року по 22.03.2023 року перебував у щорічній відпустці, Став до роботи 23.03.2023 року. Таким чином, у відповідності до ч.1 ст.148 КЗпП України строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності збільшується на 41 день його перебування на лікарняному та у відпустці і спливав 01.04.2023 року. В зв`язку з цим, застосування дисциплінарного стягнення 24.03.2023 року та подальше звільнення відбулось з дотримання встановлених законодавством строків.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що первісний наказ №283/Н від 22.11.2022 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було скасовано рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від у справі №203/1012/23. У відповідності до п.4.9 Інструкції зі складання технічно-розпорядчих актів станцій зміни та доповнення до ТРА, начальник станції, а не позивач, є відповідальною особою за своєчасне внесення змін та доповнень до ТРА та його додатків. У відповідності до п.5.5 посадової інструкції позивача він керує розробкою заходів з підготовки регіонального центру до роботи в зимових та інших екстремальних умовах. Тобто, він не організовує підготовку регіонального центру з управління рухом РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» до роботи в зимових та інших екстремальних умовах та не виконує відповідні заходи, а лише керує розробкою заходів з підготовки до такої роботи. Більш того, у відповідності до наказу від 28.06.2022 року №134 мала бути створена комісія АТ «Укрзалізниця» із забезпечення підготовки регіональних філій, філій до роботи в осінньо-зимовий період 2022-2023 років та мав бути затверджений склад такої комісії. Також, відповідно до цього наказу керівникам регіональних філій було наказано розробити та затвердити заходи з підготовки до роботи в осінньо-зимовий період 2022-2023 років і план їх виконання. Тобто, позивачу з боку відповідача закидаються порушення трудових обов`язків, належне виконання яких насправді покладено на інших посадових осіб підприємства, а саме безпосередньо на керівників позивача. У відповідності до п.п.6.2.2, 6.2.3 Єдиного порядку організація технічних процесів роботи має проводитись згідно з наказом начальника дирекції залізничних перевезень у складі причетних працівників відділів (секторів) дирекції та начальник дирекції несе відповідальність за своєчасність актуалізації технічних процесів роботи дирекції залізничних перевезень. Тобто, як і в попередніх випадках, відповідальність абсолютно безпідставно перекладається відповідачем на позивача. Також у відповіді на відзив представник позивача додатково посилався на те, що в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності не вказано часу допущення позивачем жодного із перелічених порушень, що позбавляє можливості визначитись стосовно дотримання відповідачем встановленого ч.2 ст.148 КЗпП України шестимісячного строку для застосування дисциплінарного стягнення.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.05.2023 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою від 19.05.2023 року, після усунення недоліків, позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Протокольною ухвалою від 04.09.2023 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 31.10.2023 року провадження по справі було зупинено.

Ухвалою суду від 14.12.2023 року провадження по справі було поновлено та призначено її до подальшого розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представників сторін, перевіривши доводи, викладені останніми в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач працював на посаді заступника начальника регіонального центру управління рухом начальника відділу роботи станцій регіонального центру управління рухом Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця».

14.03.2022 року позивача було ознайомлено з посадовою інструкцією, затвердженою 14.01.2021 року за реєстраційним №РЦУП-ПІ-006, про що свідчить його підпис з відповідною датою в листі ознайомлення з посадовою інструкцією.

21.10.2022 року за результатами проведеного з 10 по 21 жовтня 2022 року планового заходу нагляду (контролю) з питань безпеки руху на Регіональній філії «Придніпровська залізниця» комісією Департаменту безпеки руху, охорони праці та екологічної безпеки АТ «Укрзалізниця» складено акт, яким виявлений ряд порушень у роботі у господарстві перевезень регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» в частині своєчасного перегляду технічно-розпорядчих актів станції та підготовки до роботи в осінньо-зимовий період.

Наказом директора Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 22.11.2022 року №283/Н «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за неналежне виконання посадових обов`язків заступнику начальника центру - начальну відділу роботи станцій регіонального центру управління рухом регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Царику Д.В. згідно ст.147 КЗпП України було оголошено догану.

В період з 19.01.2023 року по 20.01.2023 року ревізором з безпеки руху апарату безпеки руху поїздів і автотранспорту РФ «Придніпровська залізниця» Департаменту безпеки руху, охорони праці та екологічної безпеки АТ «Укрзалізниця» було проведено перевірку з питань дотримання вимог нормативних актів з безпеки руху у регіональному центрі управління рухом, про що складено відповідний акт від 20.01.2023 року, яким зафіксовано порушення позивачем п.п.1,3,4,5,6 Плану особистої участі заступника начальника регіонального центру управління рухом начальника відділу роботи станцій у проведенні профілактичної роботи з питань безпеки руху, затвердженого наказом регіональної філії №4/Н від 10.01.2022 року. Крім того, у регіональному центрі управління рухом не було забезпечено якісного виконання вимог п.27 Плану комплексних заходів, спрямованих на підвищення рівня безпеки руху поїздів і автотранспорту у РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на 2022 рік, затвердженого наказом регіональної філії №47/Н від 31.01.2022 року, а саме: порушення п.1.4 зобов`язання від 07.11.2022 року №НЗ-1-1-5/194 щодо проведення комплексної перевірки господарства перевезень Дніпровської дирекції залізничних перевезень, ОСОБА_2 не виконано перевірку станцій Ігрень, про що свідчить відсутність акту перевірки. Також у регіональному центрі не забезпечено виконання заходів, розроблених на наслідками допущених транспортних подій. Так, в порушення вимог п.4 Заходів щодо покращення стану безпеки руху поїздів у зв`язку з допущеним випадком транспортної події зіткнення 16.10.2022 року поїзда №3706 з вагоном №65297376, що затверджені 04.11.2022 року, ОСОБА_2 у термін до 15.12.2022 року не проведено позапланову перевірку дотримання причетними працівниками станцій вимог п.16.3 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №507 від 31.08.2005 року; п.15.21 ПТЕ, ТРА станцій та місцевих інструкцій про порядок виконання маневрової роботи, про що свідчить відсутність акту перевірки.

Наказом №115/Н від 24.03.2023 року було вирішено притягнути ОСОБА_2 за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків до дисциплінарної відповідальності згідно п.3 ст.40 КЗпП України у вигляді звільнення.

Наказом (розпорядженням №НОК-408/ОС від 27.03.2023 року позивача було звільнено з займаної посади з 28.03.2023 року на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Відповідно до ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

За загальним принципом, закріпленим ч.1 ст.147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути застосовано винятково за порушення трудової дисципліни.

Таке порушення, у розумінні КЗпП, настає в разі недотримання працівником приписів ст.139 КЗпП України.

Наказ про накладення на працівника дисциплінарного стягнення за своєю юридичною природою є рішенням відповідного суб`єкта згідно з його повноваженнями, яке спрямовано на регулювання трудових відносин у середині колективу, містить норми права (або правила), що були порушені, має персоніфікований характер і розрахований на одноразове застосування.

Накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення повинні містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Зі змісту ст.138 КЗпП України вбачається обов`язок саме роботодавця доводити наявність умов, серед яких вина працівника, для притягнення такого до відповідальності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.01.2019 року у справі №515/1087/17 (провадження №61-36903св18) зазначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

Згідно п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Частиною 1 ст.151 КЗпП України передбачено, що якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

Систематичність полягає у невиконанні працівником своїх обов`язків без поважних причини два та більше рази протягом певного періоду. Підставою звільнення є не лише факт невиконання, а і одночасно накладення на працівника дисциплінарного чи громадського стягнення. При цьому, юридично значущими для звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП є діючі стягнення (не скасовані і не погашені).

Верховний Суд у своїй практиці наголошує, що системність повинна полягати саме у фактах порушення та накладення за кожне окреме порушення дисциплінарного чи громадського стягнення. Лише сукупність цих елементів породжує систематичність невиконання обов`язків (постанова Верховного Суду від 26.02.2020 року по справі №757/14922/17-ц).

Як встановлено судом, підставою для звільнення позивача згідно п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків, стало попереднє притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за невиконання посадових обов`язків на підставі наказу від 22.11.2022 року №283/Н.

Разом з тим, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, яким суд має право користуватись при здійсненні судочинства відповідно до ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень», вбачається, що зазначений вище наказ позивачем було оскаржено в судовому порядку та рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.06.2023 року у цивільній справі №203/1012/23, наказ від 22.11.2022 року №283/Н було скасовано.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.12.2023 року рішення суду першої інстанції від 01.06.2023 року було залишено без змін.

Підставою для скасування наказу стало відсутність доказів дотримання відповідачем вимог ст.148 КЗпП України щодо строків застосування дисциплінарного стягнення, а також винесення оскаржуваного наказу без дотримання вимог щодо встановлення складу дисциплінарного проступку за кожним виявленим порушенням.

Таким чином, враховуючи скасування судом наказу від 22.11.2022 року №283/Н та підстави такого скасування, відсутність інших діючих дисциплінарних стягнень відносно позивача в межах встановлених ст.151 КЗпП України строків, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для звільнення позивача на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до ч.ч.1,2,8 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Відповідно до п.п.5,8 розділу IV «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З урахуванням вищенаведеного, позов ОСОБА_2 слід задовольнити, визнавши незаконним та скасувавши наказ (розпорядження) регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 27.03.2023 року №НОК-498/ОС про припинення трудового договору (контракту) із ОСОБА_2 ; поновити останнього з 28.03.2023 року на роботі на посаді заступника начальника регіонального центру управління рухом начальника відділу роботи станцій регіонального центру управління рухом Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Також з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.03.2023 року по 17.01.2024 року в сумі 241543 грн. 71 коп., з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів (1201,71 грн. х 201 = 241543,71, де 1201,71 грн. середньоденна заробітна плата згідно довідки відповідача від 15.05.2023 року, 201 кількість робочих днів за період вимушеного прогулу з 28.03.2023 року по 17.01.2024 року).

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

В задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн. слід відмовити, оскільки позивачем не надано ані договору про надання правової допомоги, ані акту приймання-передачі виконаних за договором робіт, ані інших доказів на підтвердження виду та обсягу наданих послуг, витраченого часу та їх вартості.

Відповідно до ч.8 ст.235 КЗпП України та п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40,139,147,147-1,148,149,151,235 КЗпП України, ст.ст.2,3,4,5,10-13,76-81,141,258,259,263-268,430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 27 березня 2023 року №НОК-498/ОС про припинення трудового договору (контракту) із ОСОБА_2 .

Поновити ОСОБА_2 з 28 березня 2023 року на роботі на посаді заступника начальника регіонального центру управління рухом начальника відділу роботи станцій регіонального центру управління рухом Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця».

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (03150, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, буд.5, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 березня 2023 року по 17 січня 2024 року в сумі 241543 грн. 71 коп., з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, а також стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

В задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 з 28 березня 2023 року на роботі на посаді заступника начальника регіонального центру управління рухом начальника відділу роботи станцій регіонального центру управління рухом Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 січня 2024 року.

Суддя С.Ю.Казак