Справа № 344/3215/23
Провадження № 4-с/344/3/24
У Х В А Л А

21 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

представника скаржника Рибак М.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України», заінтересована особа - Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального

В С Т А Н О В И В:

Т.в.о. директора дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» Р.Кривенко звернувся до суду зі скаргою, вимогами якої просить: визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника № 72150264 від 04.07.2023 року, винесену заступником начальника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничним Богданом Ярославовичем, відповідно до якої накладено арешт на наступне майно Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України": всі майнові права боржника в тому числі, але не виключно всі речові права відмінні від права власності, якими володіє боржник самостійно чи через утворені відокремлені підрозділи (філії): майнові права на майно, що буде створено у майбутньому, майнові права на майно, що не зареєстровано у встановленому порядку, права на користування надрами, права на використання об`єктів права інтелектуальної власності.

В обґрунтування скарги зазначається, що на виконанні у заступника начальника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Богдана Ярославовича перебуває виконавче провадження № 72150264 з примусового виконання виконавчого листа № 344/3215/23, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 26.06.2023 року, про стягнення з Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» АТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 нараховану, але невиплачену заробітну плату у сумі 100 403 (сто тисяч чотириста три ) гривні 52 коп. Згідно пункту 1 постанови про арешт майна боржника № 72150264 від 04.07.2023 року накладено арешт на всі майнові права боржника (Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"), в тому числі, але не виключно всі речові права відмінні від права власності, якими володіє боржник самостійно чи через утворені відокремлені підрозділи (філії): майнові права на майно, що буде створено у майбутньому, майнові права на майно, що не зареєстровано у встановленому порядку, права на користування надрами, права на використання об`єктів права інтелектуальної власності.

Скаржник вважає, що постанова заступника начальника Івано-Франківського міського віалілу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пшеничного Б.Я. про арешт майна боржника від 04.07.2023 по виконавчому провадженню № 72150264 є незаконною та підлягає скасуванню. Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» не дає підстав стверджувати, що майно боржника і речові права на це майно - це один об`єкт. Положення статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» наділяють виконавця правом накладати арешт на рухоме майно, а також нерухоме майно: будівлю, іншу капітальну споруду, але не свідчать такою ж мірою про поширення цієї норми на арешт майнових прав, як речового права. Так само не вбачається однозначно й право виконавця накладати арешт на майнові (речові) права і з приписів статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вона регулює питання арешту і вилучення тільки майна (коштів) боржника і не містить застереження, яке б дозволяло поширити цю норму на майнові (речові) права, як це зроблено, наприклад, у пункті 1 частини 1 статті 10 цього Закону, де законодавець прирівнює майно і майнові права, на що вказує словосполучення "майно (майнові права) боржника". Крім того, скаржник вважає, що накладення арешту на всі речові права відмінні від права власності, якими володіє Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" самостійно чи через утворені відокремлені підрозділи (філії) майнові права на майно, що буде створено у майбутньому, майнові права на майно, що не зареєстровано у встановленому порядку, права на користування надрами, права на використання об`єктів права інтелектуальної власності жодним чином не може призвести до задоволення вимог стягувача, позаяк це право не може бути реалізоване в порядку статті 61 цього Закону.

До суду надійшло клопотання за підписом начальника Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Р.Пахоліка, у якому вказується на те, що на виконанні у ВДВС перебуває зведене виконавче провадження № 47991062 з примусового виконання виконавчих проваджень про стягнення з Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в користь стягувачів заборгованості у загальній кількості 579 виконавчих проваджень на загальну суму 12752233 грн. До складу зведеного виконавчого провадження включено 203 виконавчих проваджень на суму 787 878 грн. щодо стягнення з боржника заборгованості із виплати заробітної плати та витрат, пов`язаних із трудовими відносинами, що підтверджується обліковою карткою на зведене виконавче провадження № 47991062. Дана скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки стосується вчинення дій при зведеному виконавчому провадженні.

В судовому засіданні представник скаржника доводи скарги підтримала, просить задовольнити вимоги скарги.

Позивач ОСОБА_1 підтримав доводи скарги.

Представник Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не прибув у судове засідання в судове засідання.

За вимогами ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши представника скаржника, позивача по справі, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 травня 2023 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» в особі філії «Івано-Франківський спеціалізований кар`єр» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Вказаним рішенням ухвалено стягнути з Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» в особі філії «Івано-Франківський спеціалізований кар`єр», , юридична адреса: вул. Є.Петрушевича 1, м. Івано-Франківськ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , нараховану але невиплачену заробітню плату у сумі 100 403 (сто тисяч чотириста три) грн. 52 коп.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку у сумі 82 235 (вісімдесят дві тисячі двісті тридцять п`ять ) грн. 12 коп.; допустити до негайного виконання рішення суду у частині стягнення заробітної плати за один місяць, та стягнути з Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» в особі філії «Івано-Франківський спеціалізований кар`єр», , юридична адреса: вул. Є.Петрушевича 1, м. Івано-Франківськ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість по зарплаті за жовтень 2021 року у сумі 13 946 (тринадцять тисяч дев`ятсот сорок шість) грн. 87 коп.; стягнути із Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» в особі філії «Івано-Франківський спеціалізований кар`єр», , юридична адреса: вул. Є.Петрушевича 1, м. Івано-Франківськ, в корить держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 коп.

На виконання рішення суду, Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 26.06.2023 видано виконавчі листи.

Постановою заступника начальника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Богдана Ярославовича від 04.07.2023 року, у виконавчому провадженні № 72150264 накладено арешт на майно боржника - Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» в особі філії «Івано-Франківський спеціалізований кар`єр» - на всі майнові права боржника, в тому числі, але не виключно всі речові права, відмінні від права власності, якими володіє боржник самостійно чи через утворені відокремлені підрозділи (філії): майнові права на майно, що буде створено у майбутньому, майнові права на майно, що не зареєстровано у встановленому порядку, права на користування надрами, права на використання об`єктів права інтелектуальної власності.

Постановою заступника начальника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пшеничного Богдана Ярославовича від 04.07.2023 року виконавче провадження № 72150264 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 47991062.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

При здійсненні заходів з примусового виконання рішення суду органи державної виконавчої служби мають діяти в межах повноважень та у спосіб, який передбачений законом, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Нездійснення посадовою особою (державним виконавцем) своїх обов`язків, покладених на неї законом, не повинно будь-яким чином призводити до порушення чи обмеження прав суб`єктів права на оскарження її незаконних дій.

Як вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 20.07.2020 у справі № 760/4478/13-ц, перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконання рішення суду.

Державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Таким чином, державним виконавцем проводяться дії для виконання рішення суду відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 13 вказаного Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язки і права виконавців.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Згідно з висновками, що містяться у постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 27.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ЦПК України; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи; при цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова про арешт майна боржника винесена у виконавчому провадженні № 72150264, яке постановою від 04.07.2023 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 47991062.

Згідно із положеннями Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскаржувана постанова винесена у межах виконавчого провадження, що відповідає вимогам чинного законодавства та спрямована на ефективне, своєчасне виконання судового рішення, яке не було виконано боржником добровільно.

Зважаючи, що скаржником не доведено підстав для визнання протиправною та скасування арешту майна боржника, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про арешт майна боржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 449, 451 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України», заінтересована особа - Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову про арешт майна боржника відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.03.2024 року