Провадження № 6/756/435/24
У Х В А Л А

05 липня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Волошиної А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Міністерства юстиції України, заінтересована особа: Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло подання Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26.04.2024 року подання передано за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 26.06.2024 року справу передано судді Яценко Н.О.

Ухвалою від 02.07.2024 року суддею справу прийнято до свого провадження.

В обгрунтування подання вказують, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/135/16 виданого 13.10.2017 Оболонським районний судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" 91917821,84 грн., 9626230,50 грн.- 3% та інфляційні втрати та 3654 грн. - судового збору. 30.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження до виконання, та до відома.

Крім того, 28.08.2020 державним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника в межах суми 101489720,07грн. та направлено в усі діючі банки до виконання, сторонам до відома.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України за №: 151158767 від 14.11.2022, встановлено, що відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповідей на запити державного виконавця реєструючими органами повідомлено, що нерухомого майна, цінних паперів, земельних ділянок, сільськогосподарської техніки належного боржнику на праві власності, за боржником не зареєстровано.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України, щодо перетину боржником державного кордону від 17.04.2024 за №: 200571135 встановлено, що:

14.12.2023 ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) виїхав по закордонному паспорту НОМЕР_2 , та 19.12.2023 В`їхав по закордонному паспорту НОМЕР_2 ;

01.11.2023 ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) виїхав по закордонному паспорту НОМЕР_2 , та 06.11.2023 В`їхав по закордонному паспорту НОМЕР_2 ;

08.08.2023 ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) виїхав по закордонному паспорту НОМЕР_2 , та 17.08.2023 В`їхав по закордонному паспорту НОМЕР_2 ;

14.10.2022 ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) виїхав по закордонному паспорту НОМЕР_2 , та 22.10.2022 В`їхав по закордонному паспорту НОМЕР_2 ;

27.08.2022 ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) виїхав по закордонному паспорту НОМЕР_2 , та 03.09.2022 В`їхав по закордонному паспорту НОМЕР_2 ;

23.07.2022 КОГАН ГЕННАДІЙ ( ОСОБА_3 ) виїхав по закордонномупаспорту НОМЕР_2 , та 31.07.2022 В`їхав по закордонному паспорту НОМЕР_2 ;

Станом на день подачі подання, рішення суду не виконано.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, заявник вважає, що Боржник навмисно ухиляється від виконання рішення та взагалі намагається унеможливити стягнення з нього суми боргу в межах виконавчого провадження.

З цих підстав суб`єкт подання просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених згідно: виконавчого провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/135/16 виданого 13.10.2017 Оболонським районним судом м. Києва.

У судове засідання представник заявника, не з`явився про розгляд подання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі та просив суд подання задовольнити.

Боржник та стягувач у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/135/16 виданого 13.10.2017 Оболонським районний судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" 91917821,84 грн., 9626230,50 грн.- 3% та інфляційні втрати та 3654 грн. - судового збору. 30.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження до виконання, та до відома.

28.08.2020 державним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника в межах суми 101489720,07грн. та направлено в усі діючі банки до виконання, сторонам до відома.

Державним виконавцем у поданні зазначено, що ним вчинялись дії та вживались усі можливі заходи для реального, своєчасного ефективного виконання судових рішень, однак у зв`язку з тим, що боржник самостійно борг не сплачує, а також має можливість уникнути від його сплати шляхом виїзду за межі України, виникла необхідність у тимчасовому обмеженні права такого виїзду.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно частинами 2, 4 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Проте, з матеріалів справи не вбачається, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішення суду, зокрема, матеріали справи надані суду, після постанови про прийняття державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчого провадження НОМЕР_3 від 30.11.2017 не містять належних доказів направлення на відому адресу боржника та отримання останнім викликів до державного виконавця. Також, відсутні докази щодо отримання боржником постанов про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту та звернення стягнення на майно боржника, за відомою адресою боржника. Тобто, матеріали подання не містять про це підтверджуючих документів.

Крім того, не здійснено заходів щодо виходу державним виконавцем за місцем проживання боржника, та будь-яких заходів щодо примусового виконання рішення суду.

За таких обставин, державний виконавець передчасно звернувся з поданням до суду про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого рішення суду - обмеження боржника у його конституційному праві - праві виїзду за кордон.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, оскільки з матеріалів справи убачається , що дійсно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 виїздив за межі України в період з 01.01.2022 по 17.04.2024 року і повертався в Україну.

Відповідно до статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі, або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також стаття 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

З урахуванням викладено та того, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними/приватними виконавцями всіх інших можливих заходів, а також тієї обставини, що виконавцем не обґрунтовано наявність фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця у зв`язку із його передчасністю.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст. 260-261, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Міністерства юстиції України, заінтересована особа: Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 12.07.2024 року.

Суддя Н.О. Яценко