Провадження № 2/127/4909/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю представників позивача Ковальова В.О., ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Дажука С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Вінницяоблтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги постачання теплової енергії та гарячої води, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернулося КП «Вінницяоблтеплоенерго» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, з урахуванням зменшених позовних вимог просили суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у загальному розмірі 47001,33 грн., з яких: 45681,00 грн. основного боргу (теплова енергія, гаряча вода та абонентське обслуговування), 276,60 грн 3% річних від суми заборгованості, 1044,03 грн. інфляційних втрат, а також стягнути понесений судовий збір.

Позовні вимоги мотивовано тим, що помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проживає відповідач, забезпечується послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, які надаються КП «Вінницяоблтеплоенерго». За вказаним помешканням в інформаційно-обчислювальній системі відділу збуту енергії та послуг КП «Вінницяоблтеплоенерго» закріплено відповідний особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач будучи споживачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, що надаються КП «Вінницяоблтеплоенерго», не вносив плату за вказані послуги, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за надані послуги. Позивач несе збитки у зв`язку з відмовою відповідача розрахуватись за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. Суду пояснили, що за період з листопада 2020 року по жовтень 2023 року відповідачу здійснювались нарахування за наступні послуги: плата за послуги постачання теплової енергії, під якою слід розуміти частину відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку (абз. 6 п. 14 Правил № 830); плата за послуги постачання гарячої води (абз. 2 п. 34 Правил №1182); плата за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (абз. 3 п. 34 Правил №1182); плата за абонентське обслуговування (абз. 4 п. 34 Правил №1182 та абз. 3 п.33 Правил №830). Згідно з пп. 13 п.45 Правил №830 встановлюється обов`язок індивідуального споживача у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). Також зазначили, що квартиру не було відключено від постачання гарячої води про що стверджує і сам відповідач у відзиві - «для резервного г/водопостачання залишена система, для обліку використаної води встановлений лічильник у ванні, заводський номер лічильника 293307», отже, обов`язок передачі відповідачем показників вузлів розподільного обліку КП «Вінницяоблтеплоенерго» зберігався (абз. 3 ч. 2 ст.11 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»). Крім того, упродовж вищезазначеного періоду, так і перед ним, відповідачем не знімались показники вузла розподільного обліку гарячого водопостачання та не передавались до КП «Вінницяоблтеплоенерго», а також не було надано представникам позивача доступу до вузла розподільного обліку для контрольного зняття показань лічильника. Згідно з пп. 5 п. 4 ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором. У типовому індивідуальному договорі про надання послуги з постачання гарячої води від 30.09.2021, а саме у п. 27 вказується аналогічна норма. Тобто, повірка вузла розподільного обліку здійснюється не КП «Вінницяоблтеплоенерго» і не за рахунок підприємства, а саме відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Дажук С.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили у позові відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Відзив мотивований тим, що 11.01.2024 ОСОБА_2 на адресу позивача була подана заява про проведення перевірки вузлів обліку квартири, перерахунку по особовому рахунку НОМЕР_1 та зняття з абонентського обліку вузлів індивідуального обліку. У вищевказаній заяві ОСОБА_2 фактично у черговий раз повідомив позивача, що з 2006 року належна йому (відповідачу) квартира за адресою: АДРЕСА_1 від`єднана від мережі централізованого теплопостачання та гарячого водопостачанння, що підтверджується Актом про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО від 28.09.2006, затвердженого Рішенням Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП, протоколом № 25 від 03.10.2006, технічними умовами відключення від центрального опалення та гарячого водопостачання від 14.06.2006. Отже, з 2006 року опалювальні прилади належної відповідачу квартири відрізані від стояків системи загального опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , демонтовані, стояки заварені і заізольовані. Для опалення квартири і гарячого водопостачання змонтовані автономні системи, які заживлені від двоконтурного газового котла. Для резервного г/водопостачання залишена система, для обліку використаної води встановлений лічильник у ванні, заводський номер лічильника 293307. З 2006 року на вказаному вузлі обліку (лічильника 293307) є незмінний показник 00097,905. Заборгованості за опалення і гаряче водопостачання, у квартирі відповідача ніколи не було, навпаки з 2006 року існувала переплата. Оскільки відповідач та його сім`я не користувались гарячим водопостачанням, маючи автономну систему опалення та водонагрівання у квартирі, ОСОБА_2 не звертався до КП «Вінницяоблтеплоенерго», договору з останнім не укладав (не підписував). Відповідно до Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та «Про метрологію та метрологічну діяльність» відповідальність за своєчасну повірку лічильника несе не споживач, тобто ОСОБА_2 , а надавач відповідної послуги. З врахуванням зазначеного, послуга гарячого водопостачання як і теплопостачання ОСОБА_2 з 2006 року не надавалась. Відповідач ОСОБА_2 взагалі не володів інформацією, що надавачем послуг по будинку АДРЕСА_2 , де розташована належна йому квартира, стало КП «Вінницяоблтеплоенерго». Також від КП «Вінницяоблтеплоенерго» відповідачу до травня 2023 року не надходило жодних розрахункових документів чи повідомлень. Вважаючи себе належним надавачем послуги гарячого водопостачання у будинку, де розташована належна відповідачу квартира, КП «Вінницяоблтеплоенерго» в порушення вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» не виконувало свій обов`язок щодо контрольного зняття показників вузлів розподільчого обліку, який проводиться не менше одного разу на рік в присутності споживача, тобто ОСОБА_2 або його представника. Також відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено про застосування строку позовної давності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з матеріалами справи, комунальне підприємство «Вінницяоблтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з постачання теплової енергії та гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопотстачання», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182.

Судом встановлено, що згідно з інформацією Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №83893 від 13.12.2023 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30).

У судовому засіданні відповідач підтвердив, що він проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представники позивача суду пояснили, що по даній справі між сторонами виник спір з приводу обов`язку відповідача ОСОБА_2 погасити заборгованість перед позивачем за надані послуги з постачання гарячої води, послуги на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання та плати за абонентське обслуговування.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води складає у загальному розмірі 47001,33 грн., з яких: 45681,00 грн. основного боргу (теплова енергія, гаряча вода та абонентське обслуговування), 276,60 грн 3% річних від суми заборгованості, 1044,03 грн. інфляційних втрат.

По справі встановлено, що згідно з рішенням постійно діючої міжвідомчої комісії з питань від`єднання споживачів від мереж ЦО (центрального опалення) і ГВП (гарячого водопостачання) відділу дозвільних процедур у сфері господарської діяльності Вінницької міської ради від 20.06.2006, надано громадянину ОСОБА_2 дозвіл на від`єднання від мереж ЦО і ГВП та встановлення системи опалення з використанням природного газу в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з протоколу №11 від 20.06.2006 засідання комісії. Після закінчення робіт з від`єднання від мереж ЦО і ГВП у 10-ти денний термін подати до комісії оформлений у встановленому порядку Акт про від`єднання квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП для його затвердження комісією. Монтаж системи опалення і гарячого водопостачання в квартирі закінчити до 30.09.2006. Встановити на трубопроводі холодної води в квартирі витратний лічильник (а.с. 51 на звороті).

Відповідно до Акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від28.09.2006, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП, протоколом №25 від 03.10.2006, квартира АДРЕСА_3 відключена від внутрішньобудинкових мереж ЦО та ГВП. Відключення виконано шляхом видимого розриву заварюванням приєднань радіаторів (конвекторів) 5 шт., заварюванням стояків 6 шт., залишено транзитних ізольованих стояків діаметром d = 20мм, 6 шт. В графі заварювання уводів ГВП, проставлена риска. (а.с. 51).

Для опалення квартири і гарячого водопостачання змонтовані автономні системи, які заживлені від двоконтурного газового котла. Для резервного г/водопостачання залишена система, для обліку використаної води встановлений лічильник у ванні, заводський номер лічильника - 293307. З 2006 року на вказаному вузлі обліку (лічильника 293307) є показник 00097,905 (а.с. 53).

11.01.2024 ОСОБА_2 звернувся до КП «Вінницяоблтеплоенерго» із заявою про проведення перевірки вузлів обліку квартири, перерахунку по особовому рахунку НОМЕР_1 та зняття з абонентського обліку вузлів індивідуального обліку (а.с. 48-50).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки (далі ЗВТ) відповідає вимогам Методики повірки лічильників води з механічним відліковим пристроєм номінальних діаметрів DN10, DN15, DN20 на місці експлуатації, затвердженої наказом №2129 від 23.12.2016 ДСТУ3580 Лічильники холодної та гарячої води крильчасті. Загальні технічні умови (а.с. 77 на звороті).

Згідно з Актом-обстеження від 24.01.2024, затвердженого представником КП «Вінницяоблтеплоенерго» та споживачем ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 встановлено газовий котел індивідуального опалення і гарячого водопостачання. В зв`язку з чим лічильник КВ-1,5 №252913 з показником 49 м3 від`єднано від транзитного трубопровода централізованого ГВП шляхом видимого розриву, вентель перекрито і опломбовано Н35461F. Лічильник КВ-1,5 №293307 97 м3, у ванній кімнаті вентель перекрито і опломбовано Н355462F (а.с. 78).

Відповідно до акта розпломбування лічильника гарячої води від 24.01.2024, складеного уповноваженим представником КП «Вінницяоблтеплоенерго» Дядюк В.І. та споживачем ОСОБА_2 підтверджено розпломбування лічильника гарячої води тип лічильника КВ-1,5, №293307 із показником 97 м3 (а.с. 81).

Із показником 97 м3 вузол обліку - лічильник гарячої води з №293307 прийнято до обліку представником КП «Вінницяоблтеплоенерго», що підтверджується Актом прийняття вузла обліку гарячої води від 24.01.2024 (а.с. 81 на звороті).

Відповідно до оборотно-сальдової відомості, розрахунком 3% річних та інфляційних втрат загальний розмір заборгованості по вказаному помешканню за надані послуги становить 47001,33 грн., з яких: 45681,00 грн. основного боргу (теплова енергія, гаряча вода та абонентське обслуговування) за період з листопада 2020 року по жовтень 2023 року, 276,60 грн 3% річних за період з 01.12.2020 по 23.02.2022, 1044,03 грн. інфляційних втрат за період з 01.12.2020 по 23.02.2022 (а.с. 89 на звороті - 91).

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Нарахування плати за абонентське обслуговування передбачено також пунктом 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022), пунктом 34 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1023), а також Типовими індивідуальними договорами приєднання на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, які діють з 01.11.2021.

Плата за абонентське обслуговування, в розумінні пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням «внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №808 установлено граничний розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуги, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг.

Відповідно до п. 39 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1023), споживач не звільняється від плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) у разі відключення (відокремлення) квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Пунктом 1 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок індивідуального споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Отже, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України, ст. ст. 7, 8 Закону (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012, справа № 6-110цс12).

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017№ 2189-VIII (зі змінами) у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір виконавцем комунальної послуги.

У відповідності до зазначених норм, КП «Вінницяоблтеплоенерго» 01.10.2021 запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення типових індивідуальних договорів приєднання на послуги постачання теплової енергії та гарячої води.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Враховуючи те, що заперечень або протоколу розбіжностей до типових договорів від відповідачів у встановлений чинним законодавством термін не надійшло вважається, що вони фактично підтвердили свою згоду з умовами про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води та приєдналися до запропонованих типових договорів в цілому.

Суд звертає увагу, що відповідно до пп. 11 п. 41 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води від 01.10.2021, споживач зобов`язаний, у разі відключення його приміщення від систем постачання гарячої води в установленому законом порядку відшкодувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 в справі №751/3840/15-ц).

Відповідно до п. 35, 36, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 зі змінами, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 37, 38 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1182 від 21 грудня 2019 року зі змінами, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуги може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 р. у справі № 6-68цс12.

Враховуючи вказані вище норми права, встановлені фактичні обставини справи та надані сторонами докази, суд вважає доведеними позовні вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача КП «Вінницяоблтеплоенерго» за період з листопада 2020 року по жовтень 2023 року заборгованості по основному боргу в сумі 8810,80 грн., що включає в себе заборгованість за надані послуги на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання та плати за абонентське обслуговування, а також за період з 01.12.2020 по 23.02.2022 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 201,39 грн. інфляційних втрат та 53,36 грн. 3% річних від суми заборгованості, а всього 9065,55 грн.

Разом з тим, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за гаряче водопостачання в сумі 36870,20 грн.

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Перевіривши розрахунок заборгованості, оборотно-сальдову відомість, а також надані позивачем докази на підтвердження заявлених позовних вимог, судом встановлено, що ні розрахунок, ні оборотно-сальдова відомість не містять даних про показники обліку лічильника гарячої води, встановленого у квартирі відповідача, а тому в даному випадку позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт наявності у відповідача саме такої суми заборгованості по гарячій воді, про яку зазначає позивач.

В свою чергу відповідач стверджував, що показники лічильника по гарячій воді він не подавав позивачу, оскільки з 2006 року він не користується централізованим гарячим водопостачанням та його показник лічильника по гарячій воді з 2006 року до теперішнього часу залишається незмінним - 97 куб.м.

При цьому суд бере до уваги, що позивач не виконав сій обов`язок відповідно до п. 23 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води від 30.09.2021 в частині того, що виконавець періодично, не менше одного разу на рік проводить контрольне зняття показань засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку у присутності споживача або його представника. Результати контрольного зняття показань засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку є підставою для здійснення перерозподілу обсягу спожитої послуги та проведення перерахунку із споживачем.

При цьому позивач не надав жодних належних доказів, що він не менше одного разу на рік вживав відповідних заходів для проведення контрольного зняття показань засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку гарячої води в квартирі споживача ОСОБА_2 , однак відповідач перешкоджав позивачу в цьому.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що стороною позивача в силу ст. 12, 81 ЦПК України не було доведено належними та достатніми доказами розмір заборгованості по гарячому водопостачанню, який було пред`явлено до стягнення, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Заява відповідача ОСОБА_2 щодо застосування строків позовної давності у справі задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 256, 257, 261, 264 ЦК України судом не встановлено пропуск позивачем строку позовної давності згідно із заявленими позивачем позовними вимогами.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 19,29 %), тому слід стягнути з відповідача на користь позивача 517,74 грн. понесеного судового збору.

Керуючись ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Вінницяоблтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги постачання теплової енергії в розмірі 8810,80 грн. основного боргу (теплова енергія та абонентське обслуговування), 201,39 грн. інфляційних втрат та 53,36 грн. 3% річних від суми заборгованості, а всього 9065,55 грн. та 517,74 грн. судового збору.

У задоволенні решти суми позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: Комунальне підприємство «Вінницяоблтеплоенерго», , МФО 380526, місцезнаходження: вул. Вишнева, 24, м. Вінниця.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 19.02.2024.

Суддя: