Справа № 761/8458/24
Провадження № 2/761/6051/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без розгляду

16 травня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секретаря Решти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла вищезазначена позовна заява.

Ухвалою суду від 12.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вбачає підстави для залишення позову без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2023 року в справі № 711/7486/19 (провадження № 61-10183св21) вказано, що: "процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20".

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Позивача було повідомлено про призначення судового засідання на 16.04.2024 року, 16.05.2024 року, шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, яка була зазначена безпосередньо позивачем у позовній заяві.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 року у справі № 759/14068/19 зазначив, що якщо учасник надав суду електронну адресу(хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Отже, суд приходить до висновку, що повідомлення позивача про судові засідання 16.04.2024 року, 16.05.2024 року, було здійснено з дотриманням вимог процесуального закону.

За ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Суд враховує, що у разі неможливості прибути у судове засідання позивач могла клопотати про розгляд справи у форматі відеоконференції або за її відсутності, проте відповідних заяв матеріали справи не містять.

Беручи до уваги повторну неявку позивача у судове засідання, об`єктивну неможливість розглянути цивільну справу за відсутності у судовому засіданні ініціатора позову, суд залишає позов без розгляду, керуючись імперативними положеннями п.3 ч. 1 ст.257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 223, 257, 259, 260, 353-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА