Справа № 524/8567/24
Провадження № 2-з/524/39/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області Мельник Н.П, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ПрАТ «Кременчукгаз»,

ВСТАНОВИЛА:

08.08.2024 ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ПрАТ «Кременчукгаз», в якій просить забезпечити вищевказаний позов, шляхом заборони ПрАТ «Кременчукгаз» вчиняти будь-якідії, які спрямовані на припинення, обмеження газопостачання чи розподілу природного газу належного їй садового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ).

Заява мотивована тим, що незабезпечення позову унеможливить ефективний захист прав та інтересві позивачки внаслідок вживання додаткових заходів щодо відновлення її прав, як споживача.

На підставі ч. 3 ст.153 ЦПК України заява розглянута без повідомлення учасників.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 цього Кодексу заходи забезпечення позову, які допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ч.1 ст.150 ЦПК України, при цьому відповідно до вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із позовними вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч.10 ст.150 ЦПК України).

Консультативна рада європейських суддів у своєму Висновку від 24.11.2004 №6 «Про справедливий судовий розгляд у розумні строки і роль судді у судовому процесі з урахуванням альтернативних способів вирішення спорів» визначила, залежно від мети, два види попередніх заходів, які можуть бути застосовані судом: 1) заходи, спрямовані на забезпечення виконання рішення (наприклад, накладення арешту або «замороження активів»); 2) засоби тимчасового врегулювання ситуації (наприклад, у сімейних спорах). Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача в майбутньому, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 ч.1 ст.151 ЦПК України). Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Слід відмітити, що згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно

виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, дослідивши зміст заяви про забезпечення позову та додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Заявниця просить забезпечити вищевказаний позов шляхом заборони ПрАТ «Кременчукгаз» вчиняти будь-які дії, які спрямовані на припинення, обмеження газопостачання чи розподілу природного газу належного їй садового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому у заяві нею зазначено про намір подати позов до ПрАТ «Кременчукгаз» щодо припинення/обмеження постачання природного газу до належного їй будинку. Зазначене у своїй сукупності дає підстави суду стверджувати, що на момент подання заяви про забезпечення позову заходи забезпечення позову, які просить застосувати заявниця за своїм змістом є тотожними заявленню у майбутньому позовних вимог. Крім того, заявницею не доведено, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому та ефективний захист прав позивачки, а також, що відповідні заходи є співмірними із позовними вимогами, які будуть заявлені позивачкою. Вжиття заходу забезпечення позову, який викладено у заяві, є фактично шляхом вирішенням майбутнього спору, що є недопустимим.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя Н.П.Мельник