Справа № 700/1157/23
Провадження № 2/700/59/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка справу №700/1157/23 провадження №2/700/59/24 за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.11.2022 року між нею та відповідачем було досягнуто домовленості про купівлю-продаж однокімнатної квартири в АДРЕСА_1 площею 20,0 кв.м. Вони досягли домовленості щодо всіх істотних умов договору, ОСОБА_2 отримав від неї гроші в сумі 160000 грн., у якості оплати повної вартості вказаної квартири і зобов`язувався підготувати пакет документів для звернення у нотаріальну контору для оформлення договору купівлі-продажу. Вказаний факт підтверджується договором купівлі-продажу та розпискою про отримання коштів у повному обсязі від 20.11.2022 року. Вона ж вступила у володіння квартирою. Проте на даний час відповідач не зібрав та відмовляється від нотаріального посвідчення договору купівліпродаж, пояснюючи це скрутним матеріальним становищем та відсутністю коштів для того, щоб звернутися до державної нотаріальної контори. За таких обставин позивач позбавлена можливості зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріуса та зареєструвати свої права на придбане майно, тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 04.12.2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, та не повідомив про причини неявки, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 20.11.2022 року між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості про купівлю-продаж однокімнатної квартири в АДРЕСА_1 площею 20,0 кв.м. Сторони досягли домовленості щодо всіх істотних умов договору, ОСОБА_2 отримав від озивача гроші в сумі 160000 грн., у якості оплати повної вартості вказаної квартири і зобов`язувався підготувати пакет документів для звернення у нотаріальну контору для оформлення договору купівлі-продажу. Вказаний факт підтверджується договором купівлі-продажу та розпискою про отримання коштів у повному обсязі від 20.11.2022 року.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна сторони уклали в письмовій формі, у нотаріальній конторі не посвідчували, дана обставина встановлена судом та не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Звертаючись до суду, позивач посилається на положення статті 220 ЦК України та зазначає, що він, як покупець та ОСОБА_2 , як продавець, домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами наданими позивачем, відбулося повне виконання договору купівлі-продажу, а саме покупцем передані грошові кошти що підтверджується письмовою розпискою у розмірі погодженому сторонами, а продавцем передано продавцю оригінали всіх правовстановлюючих документів, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, незважаючи на те, що всі істотні умови договору купівлі-продажу погоджені та виконані ОСОБА_1 , а тому є всі підстави для визнання судом договору дійним на підставі положень ч. 2 ст. 220 ЦК України, що забезпечить належний захист прав позивача по справі.

Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Суд з`ясовуючи обставини справи звертає свою увагу на обставину, що характеризує чи втрачене на час розгляду в суді можливість нотаріального посвідчення договору.

При розгляді зазначеного вище питання, суд керується правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові №6-1288цс17 від 06.09.2017.

В позиції Верховного Суду зазначено, що однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Суд звертає свою увагу на те, що як сам зміст позовної заяви так і інші документи долучені до матеріалів цивільної справи вказують на те, що відповідач не відмовляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а не може здійснити відповідні дії з огляду на те, що у нього скрутне матеріальне становище і він не має коштів для того щоб звернутися до державної нотаріальної контори, що суд не вважає, як належне підтвердження факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Вказані обставини суд розглядає, як тимчасові, які існують або діють на протязі деякого часу та не свідчать про втрату стороною можливості в подальшому нотаріально посвідчити правочин, що в свою чергу свідчить про відсутність законних підстав для застосування судом ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Досліджені у судовому засіданні інші докази по справі не спростовують висновків суду.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем по справі не доведено в чому саме полягає безповоротне ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину та з чого вбачається втрата можливості з будь-яких причин його посвідчити, що є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним згідно зі ст. 220 ЦК України.

З огляду на вище зазначене позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 282, 284, 352 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 лютого 2024 року.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Наталія БЕСАРАБ