Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" травня 2024 р. Справа № 596/363/24

Провадження № 2-о/596/42/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Книш Роман Васильович, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Книш Р.В., заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернувся до суду з вказаною заявою та просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 01.12.1984 року на ім`я « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , та архівних довідок про трудовий стаж за №766 та №767 від 06.12.2023 року, які видані трудовим архівом Гусятинської селищної ради.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 01 грудня 1984 року на його прізвище на російській мові « ОСОБА_1 » була виписана трудова книжка серії НОМЕР_2 . Також, в архівних довідках про трудовий стаж за № НОМЕР_3 та №767 від 06 грудня 2023 року, які видані трудовим архівом Гусятинської селищної ради допущена помилка у написанні його по батькові, а саме, записано скорочено «Яросл.», « ОСОБА_2 » або відсутній запис по батькові. У зв`язку з помилкою у написанні його по батькові, йому не зараховано роки трудового стажу з 1988 року по 2000 рік. В даний час виправити записи неможливо, так як організація, яка видала трудову книжку і колгосп « ОСОБА_3 », ТзОВ «Надзбруччя», які подали відомості про його роботу, не існують. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів йому необхідно для зарахування трудового стажу для призначення пенсії.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Книш Р.В. в судове засідання не з`явилися, однак, подали до суду клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, просили заяву задовольнити з наведених у ній підстав.

Представники заінтересованих осіб - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01 грудня 1984 року, вона видана на ім`я « ОСОБА_1 ». (а.с.6-7).

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі,організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Як видно із архівної довідки про трудовий стаж за №766 від 06.12.2023 року, яка видана архівною установою «Трудовий архів Гусятинської селищної ради», не зазначено повне по батькові заявника, а зазначено: « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_1 ». (а.с.8).

Як вбачається із архівної довідки про трудовий стаж за №767 від 06.12.2023 року, яка видана архівною установою «Трудовий архів Гусятинської селищної ради», не зазначено повне по батькові заявника, а зазначено: « ОСОБА_4 », « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 ». (а.с.9).

Відповідно до копії рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 12.02.2024 року, номер справи 82, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії. (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 24 лютого 1964 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.5).

Також, у паспорті громадянина України серії НОМЕР_5 , виданим Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області 27 серпня 1999 року, прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_1 ». (а.с.3-4).

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належність правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

У постанові Верховного Суду від 20 серпня 2018 року зроблено висновок про те, що записи у книгах обліку трудового стажу, заробітку колгоспника, у розрахунково-платіжних відомостях нарахування заробітної плати є правовстановлюючими документами (справа № 545/1472/17).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 просить суд встановити факт належності йому вищезгаданих правовстановлюючих документів і встановлення цього факту заявнику необхідне для подальшого звернення за призначенням пенсії, адже наявні розбіжності у написанні по батькові в архівних довідках та в паспорті ОСОБА_1 , а також наявні розбіжності у написанні прізвища та імені у трудовій книжці.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючих документів знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою немає, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст. 46 Конституції України права заявника на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, перешкодою чому є невірне зазначення імені заявника у правовстановлюючому документі, а тому, суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

На підставі викладеного, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 293, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , жителя АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє представник адвокат Книш Роман Васильович (адреса: селище Гусятин, вул. Суходільська, 7, Чортківського району, Тернопільської області) заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (адреса місцезнаходження: м. Тернопіль, Майдан Волі, 3, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 1 пов.) про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , жителю АДРЕСА_1 ) правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 01.12.1984 року на ім`я « ОСОБА_1 », та архівних довідок про трудовий стаж за №766 та №767 від 06 грудня 2023 року, які видані комунальною архівною установою «Трудовий архів Гусятинської селищної ради» у яких не зазначено або невірно зазначено його по батькові « ОСОБА_2 », « ОСОБА_5 .», замість правильного « ОСОБА_6 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 07 травня 2024 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна