Справа № 462/3669/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О.Б., секретаря судового засідання Кмошик С.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 10 749,18 грн витрат пов`язаних з регламентною виплатою та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.12.2019 о 20:00 год по вул. Миколайчука, поблизу буд. № 2 у м. Львові ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Volvo С30, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 спричинив ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Залізничного районного суду міста Львова від 29 січня 2020 року по справі №462/122/20 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ прийняло рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи в сумі 9 420,18 грн. Регламентна виплата у розмірі 9 420,18 грн була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 28.12.2019 від ОСОБА_2 , Звіту № 7 про оцінку автомобіля «Volvo С30», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного 25.01.2020 судовим експертом Галамаєм Я.І. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 1476537 від 20.03.2020. Відповідач повинен сплатити загальну суму боргу разом з витратами на збір документів, що складає - 10 749,18 грн. Позивач звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору безпосередньо з листами щодо повернення боргу в порядку регресу на суму 10 749,18 грн, проте зі сторони відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. З врахуванням наведеного, просить позов задоволити та стягнути вищезазначені витрати з відповідача.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01.05.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у визначений строк не подав відзиву на позовну заяву.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 28.12.2019 у м. Львові на вул. Миколайчука, 2 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу Volvo С30, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 29.01.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно даної постанови ОСОБА_1 28.12.2019 року о 20.00 год. на вул. Миколайчука, 2 у м. Львові керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF н.з НОМЕР_3 не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом VOLVO C30 н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /а.с. 8/.

Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт вчинення відповідачем ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.12.2019 у м. Львові на вул. Миколайчука доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до 21.3, 21.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як встановлено судом, на час скоєння ДТП відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтведжується витягом з централізованої бази даних МТСБУ /а.с. 9/.

28.12.2019 потерпілий ОСОБА_2 , який є власником автомобіля Volvo С30, д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 28.12.2019 у м. Львові на вул. Миколайчука, 2 та із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди /а.с. 12-14/.

Згідно висновку №7 експертного автотоварознавчого дослідження ТзОВ фірма «Експертиза» судового експерта Галамай Я.І. від 25.01.2020 вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля Volvo С30, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП 28.12.2019 року, з врахуванням результатів його обстеження 20.01.2020 року, в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали становить: 9 420,18 грн /а.с. 18 зворот -28/.

Факт виплати МТСБУ на користь потерпілого ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 9 420,18 грн підтверджується платіжною інструкцією № 1476537 від 20.03.2020 /а.с. 34/.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Згідно положень п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону.

Позивач 23.02.2019 надсилав відповідачу претензію про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 10 749,18 грн, в якій МТСБУ просило відповідача протягом 30 днів з моменту отримання претензії відшкодувати завдані збитки у розмірі 10 749,18 грн /а.с. 35/.

Проте відповідачем жодних дій щодо сплати зазначених в претензії коштів вчинено не було, доказів протилежного суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що Моторно (транспортне) страхове бюро України правомірно пред`явило вимоги до ОСОБА_1 , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.12.2019, про відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_2 в розмірі 9 420,18 грн, внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля Volvo С30, д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім цього, позивачем МТСБУ заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених МТСБУ витрат на визначення суми страхового відшкодування, а саме за надання висновку ТзОВ «Експертиза» в розмірі 1 329 грн, понесення яких підтверджується платіжною інструкцією № 1257713 від 25.02.2020 /а.с. 34 зворот/.

Відповідно до п. 41.4. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з положеннями статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування вартості витрат понесених за послуги судового експерта та понесених витрат за послуги з визначення розміру регламентної виплати, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не убачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача ОСОБА_1 вартості витрат за послуги по визначенню розміру завданої шкоди в сумі 1 329 грн.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача слід стягнути в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 9 420 грн.

В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 2 653,44 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 1166, 1187-1188, 1191 Цивільного кодексу України, Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 9 420,18 грн (дев`ять тисяч чотириста двадцять гривень вісімнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 2 653,44 грн (дві тисячі шістсот п`ятдесят три гривні сорок чотири копійки).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал рішення міститься в матеріалах справи № 462/3669/24. Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.