Справа № 552/2875/23
Провадження № 2/529/80/24
09 січня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Петренко Л.Є.
за участю секретаря Звягольської В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представниця позивача - ОСОБА_2 , через засоби поштового зв`язку, звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначив, що між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем ОСОБА_1 14.02.2018 було укладено кредитний договір № 6/2786230, згідно якого останньому надано кредит в сумі 51 829 грн. 30 коп., строком на 60 місяців, тобто до 13.02.2023 зі сплатою процентів у розмірі 15%. Окрім того, сторонами погоджено щомісячне нарахування комісійної винагороди у розмірі 2,30 %.
Однак, через неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 61 318 грн. 53 коп., що складається із строкової заборгованості 15 785 грн. 02 коп., простроченої заборгованості 14 978 грн. 88 коп. нарахованих відсотків 1 700 грн. 03 коп., прострочених відсотків 6 205 грн. 27 коп., комісії 1 192 грн. 07 коп. та простроченої комісії 21 457 грн. 26 коп.
В подальшому, 16.12.2021 АТ «Креді Агріколь Банк» відступило права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» згідно договору про відступлення прав вимоги № 3-2021. ТОВ «Фінансова компанія « Кредит-Капітал» пред`явила відповідачу вимогу на дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, однак відповідач ОСОБА_1 кредитні котшти не повернув.
Вказані обставини і слугували підставою звернення представника відповідача до суду з відповідним позовом.
06.09.2023 ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області справу направлено за підсудністю до Диканського районного суду Полтавської області.
Справа надійшла до Диканського районного суду Полтавської області 07.11.2023.
08.11.2023 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі, визначено порядо розгляду такої за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Позивач подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог, вказавши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження та копію позову з додатками до нього отримав 15.11.2023, що вбачається з поштового повідомлення, яке знаходиться у матеріалах справи. Також відповідач ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи, який призначався на 09.01.2024 завчасно та належним чином, що підтверджується також ввідповідним поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи. Відзиву на позов або ж заперечення на такий не подав.
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 14.02.2018 між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 було укладено комплексний договір № 6/2786230, що містить умови про надання Банком відповідачу кредиту на споживчі потреби в сумі 51 829 грн. 30 коп., строком на 60 місяців, до 13.02.2023 та сплатою 15 % річних за користування кредитом (а.с.5).
Відповідно до п. 1.3.2 умов кредитного договору, передбачено умови про сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,30 % щомісячно.
Крім цього,відповідачем ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту та пам`ятку клієнту за комплексним договором (а.с.7,9).
Позичальник зобов`язався погашати кредит та сплачувати проценти та комісію по кредиту, відповідно до графіку. За графіком платежів по кредиту Додатку №1, що є таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, вбачається, що погашення здійснюються один раз на місяць (14 числа кожного місяця); платежі є ануїтетними; сума щомісячного платежу становить 2 425 грн. 09 коп., у тому числі: сума кредиту за договором та проценти за користування кредитом які є для кожного місяця відмінними; 1 192 грн. 07 коп. комісія обслуговування кредитної заборгованості.
За розрахунком заборгованості, наданої позивачем, відповідач станом на 21.12.2021 має заборгованість у розмірі 61 318 грн. 53 коп., яку становлять:
- 14 978 грн. 88 коп. прострочена заборгованість;
- 15 785 грн. 02 строкової заборгованості;
- 1 700 грн. 03 коп. нараховані відсотки;
- 1 192 грн. 07 коп. комісія;
- 6 205 грн. 27 коп. прострочені відсотки;
- 21 457 гр. 26 коп. прострочена комісія (а.с.32).
Відповідач іншого розрахунку заборгованості, який вважає вірним суду не надав.
Сторони в п. 2.6. комплексного договору погодили, що Банк має право у будь який час відступити всі або частину свої прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, будь якій третій стороні і повідомити такому реальному або цесіонарію або іншій особі будь яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною.
16 грудня 2021 року Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги по ряду зобов`язань, в тому числі і по договору № 6/2786230 від 14.02.2018 (а.с.37-42).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги ТОВ «ФК «Кредит капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним вище кредитним договором, в сумі 61 318 грн. 53 коп. (а.с.41).
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема і в наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковий для виконання сторонами.
В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором - ч. 1 ст. 612 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу.
Положенням частини першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Встановлено, що після відступлення права вимоги відповідач ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед ТОВ « ФК «Кредит-Капітал» за укладеним кредитним договором в загальному розмірі 61 318 грн. 53 коп.
21.12.2021 позивачем по справі на адресу відповідача ОСОБА_1 надіслано повідомлення-вимогу по кредитному договору про те, що АТ «Креді Агрі Коль» відступило право вимоги по кредитному договору ТОВ «ФК «Креди-Капітал» - позивачу по справі.
В подальшому, 10.05.2023 позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 надіслана вимога щодо погашення заборгованості за кредитним договором , яка до цього часу останнім виконана не була.
Будь-яких штрафних санкцій позивачем після отримання права вимоги до відповідача, нараховано не було.
В той же час, доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, відповідачем суду не надано. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором.
Разом з цим, відповідно до п. 1.3.2 договору № 6/2786230 від 14.02.2018 року за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,30% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію.
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержания процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
При цьому, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Зокрема, згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» у разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування (управління) кредитом може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, а в іншому випадку відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» така інформація надається безоплатно.
Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19 та Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі № 204/224/21.
Згідно із частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З матеріалів справи не вбачається, що в себе включає комісія та які конкретно послуги мають надаватися позичальнику, періодичність їх надання та якими нормами права вона передбачена.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що взагалі відповідачу щомісячно надавалися будь-які послуги, за які встановлено нарахування комісії, а тому підстав для її стягнення суд не знаходить.
Тобто, пунктом 1.3.2 договору № 6/3216080 від 14.02.2018 року фактично встановлено плату позичальника за надання послуг, безоплатність надання яких прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».
З огляду на викладене, супутня послуга банку, визначена як обслуговування кредитної заборгованості (або кредиту), має надаватися клієнту банку безоплатно. Враховуючи наведене, у стягненні з позичальника на користь позикодавця заборгованості за заявою-договором № 6/2786230 про надання споживчого кредиту від 14.02.2018 у виді простроченої комісії у сумі 34 372,60 грн. необхідно відмовити, а тому вимога ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення з відповідача на його користь комісії та простроченої комісії на загальну суму 21 457 грн. 26 коп. є необґрунтованою, як наслідок, відсутні підстави для її задоволення.
Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч.2 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
З огляду на наведені вище правові норми та встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягненню підлягає заборгованість в сумі 38 669 грн. 20 коп., яка складається з: строкової заборгованості в розмірі 15 785 грн. 02 коп., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 14 978 грн. 88 коп. нарахованих відсотків у розмірі 1 700 грн. 03 коп., прострочених відсотків у розмірі 6 205 грн. 27 коп.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп. та заявлено позовні вимоги про стягнення 61 318 грн. 53 коп., які задоволені частково на суму 38 669 грн. 20 коп.
З урахуванням задоволених позовних вимог на 63,06% (38 669 грн. 20 коп. х 100 % : 61 318 грн. 53 коп.) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 1 692 грн. 53 коп. (63,06% х 2 684 грн. : 100%).
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит Капітал» понесені позивачем судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1 692 грн. 53 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: Л.Є. Петренко