Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3792/16-ц Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 84 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Григорусь Н.Й., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/3792/16-ц за скаргою Багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Войтко Надії Володимирівни у справі за позовом ОСОБА_1 до Багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою Багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 06 жовтня 2023 року, постановлену під головуванням судді Чішман Л.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року БМПП «Сприяння» звернулось із скаргою, в якій просило визнати незаконною і скасувати постанову старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Войтко Н.В. від 30.01.2023 про опис та арешт майна боржника.

В обґрунтування скарги зазначалось, що 09.02.2023 заявником отримано рекомендований лист, в якому був оригінал супровідного листа №10016 від 30.01.2023 та копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2023.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду Житомирської області, БМПП «Сприяння» подало до Верховного суду касаційну скаргу, а тому на думку скаржника до винесення остаточного рішення у даній справі Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, жодна структура не в праві вчиняти ті чи інші дії.

Крім того, на думку заявника, Богунським ВДВС Житомирського МУЮ порушено ряд норм Закону України «Про виконавче провадження», а саме: частини 2 статті 11, пункту 3 частини 1 статті 18, статті 31, частини 2 статті 52 Закону.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 06 жовтня 2023 року у задоволенні скарги відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі, БМПП «Сприяння», посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а скаргу задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалене рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалено воно було з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні не відповідають обставинам справи. Грубе порушення місцевим судом основоположних засад та принципів здійснення правосуддя, є беззаперечною підставою для скасування рішення у даній справі повністю.

Зокрема, судом першої інстанції залишено поза увагою факт невідповідності приведеної в оскаржуваній постанові загальної площі комплексу об`єктів незавершеного будівництва та земельної ділянки.

Також судом не надано належної оцінки тим обставинам, що старшим державним виконавцем Войтко Н.В. під час примусового виконання рішень і ухваленні оскаржуваної постанови в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не взято до уваги під час вирішення питання накладення арешту наявність на підприємстві готової продукції, сировини, матеріалів та рухомого майна, зокрема автомобілів.

Крім того, пояснення свідків у судовому засіданні не відповідають тим обставинам, які мали місце 30 січня 2023 року на території підприємства.

У поданому відзиві Богунський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції, яка постановлена із дотриманням норм чинного законодавства, - залишити без змін.

Представник БМПП «Сприяння» надіслав до апеляційного суду клопотання про підтримання апеляційної скарги та розгляд справи без його участі.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням частини 2 статті 372 ЦПК України.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню частини 2 статті 247 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції мотивував його тим, що скарга є необґрунтованою, а доводи, наведені у ній, не доведені. Дії старшого державного виконавця Войтко Н.В. направлені на винесення постанови про опис та арешт майна від 30 січня 2023 року, відповідають законодавству про примусове виконання рішень, тому підстави для її скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду з огляду на таке.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон) передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частини 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини 1 статті 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як убачається із матеріалів справи у провадженні Богунського ВДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало зведене виконавче провадження №64141524, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 295/3792/16-ц, виданого 17.11.2022 Богунським районним судом м. Житомира.

Виконавчий документ містить вимогу про стягнення з Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" на користь ОСОБА_1 105 000,00 грн завданих збитків, 49 560,00 грн інфляційних за період з грудня 2014 року по січень 2016 року включно) та 3935,34 грн - 3% річних за період з 01.12.2014 року по 01.03.2015 року, а всього 158 495,34 грн та судового збору у сумі 1587,95 грн.

Державним виконавцем направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження, запити про становлення наявності у боржника майна для проведення виконання, а саме до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області щодо наявності земельних ділянок, до ГУ Держпродспоживслужби в Житомирській області щодо встановлення зареєстрованої техніки, до банківських установ щодо встановлення наявності відкритих розрахункових рахунків та коштів на них тощо.

Встановлено, що після виявлення майна боржника за адресою: АДРЕСА_1 , державним виконавцем Войтко Н.В. за участі представника стягувача ОСОБА_2 , старшого державного виконавця Юхимчук О.І., у присутності понятих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , було здійснено опис та арешт майна боржника в рамках зведеного виконавчого провадження № 64141524 та складено спірну постанову від 30 січня 2023 року. Копію такої постанови направлено поштою рекомендованим листом боржнику (а.с. 98-101).

Згідно приписів статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи наведені положення закону суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що при розгляді скарги обов`язок доказування обставин в її обґрунтування покладений на особу, яка звернулася зі скаргою.

Судом встановлено, що державним виконавцем вживались заходи щодо повідомлення керівника Багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» Швидченка В.І. про наявність постанови про опис та арешт майна, що підтверджується як самою постановою від 30.01.2023, так і супровідним листом від 30.01.2023 (а.с. 98-101).

Доводи апеляційної скарги відносно того, що Богунський ВДВС у м. Житомирі не мав права вчиняти будь-які дії до моменту винесення остаточного рішення Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду є безпідставними, оскільки судове рішення у справі №295/3792/16-ц набрало законної сили після перегляду апеляційним судом та було звернуто до виконання, що здійснюється незалежно від його оскарження будь-якою зі сторін у касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не свідчать про порушення місцевим судом норм матеріального чи процесуального права при вирішенні даного спору.

Посилання щодо незаконності рішення місцевого суду, наведені в апеляційній скарзі не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які ґрунтовно, повно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками щодо їх оцінки.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, а ухвала суду є законною та ґрунтується на встановлених обставинах справи.

Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 06 жовтня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді