Справа № 147/572/24
Провадження № 2-о/147/33/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Чудак Г.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Ободівська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, про встановлення факту спільного проживання на день смерті,

в с т а н о в и в:

17 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 на день смерті останньої. В обгрунтування заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , 1928 року народження. До смерті мати постійно проживала у с. Цибулівка Гайсинського району Вінницької області, про що свідчить запис у свідоцтві про смерть, а тому на підставі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є Тростянецький нотаріальний округ. Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1.0000 га в межах згідно з планом, розташованої на території Цибулівської сільської Ради Тростянецького району Вінницької області. Спадкоємцем до майна померлої матері ОСОБА_2 є заявник - її син ОСОБА_1 . Він своєчасно прийняв спадщину тому, що до смерті та на день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 він проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , що на підставі ст. 1268 ЦК України є фактом прийняття спадщини.

Зареєстрований заявник за адресою: АДРЕСА_2 . В зв`язку з повномасштабним вторгнення агресора росії в нашу країну 22 лютого 2022 року він разом зі своєю сім`єю переїхав проживати до своєї матері в АДРЕСА_1 .

Звернувшись до Другої Тростянецької державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії за №207/02-17.

Оскільки, він не може на підставі документів довести факт спільного проживання, тобто своєчасного прийняття спадщини, змушений звернутись до суду.

Ухвалою судді від 22 квітня 2024 року прийнято заяву та призначено до розгляду за правилами окремого провадження.

Представник заінтересованої особи Ободівської сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомленні про дату та час судового розгляду справи. Клопотань про відкладення не надходило.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги за обставин, викладених в заяві, просить задовольнити. Додатково пояснив, що з 2022 року він переїхав з сім`єю з м. Миколаєва до матері та постійно проживав з нею в одному будинку. Інших братів немає, оскільки всі померли. Батько також помер давно.

Суд, заслухавши позицію заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд за правилом ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті с. Цибулівка, Гайсинський район, Вінницька область, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 08.05.2023 Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області (а.с.6).

За життя ОСОБА_2 належала земельна ділянка 1,0000 га, що розташована в межах Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.18-28)

Родинний зв`язок заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з померлою підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 10.12.1953, в якому в графі мати записана ОСОБА_2 , батько ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до довідки від 11.05.2022 №520- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Заявник ОСОБА_1 звертався до нотаріальної кантори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.7), однак отримав роз`яснення від 09.04.2024 за №207/02-17 зі змісту якого вбачається, що заявник та померла ОСОБА_2 на час відкриття спадщини були заеєстровані за різними адресами. Спадкова справа до майна померлої не заводилась. Жодна з дій, яка б вказувала на те, що він прийняв спадщину не була вчинена, тому вважається таким, що пропустив строк для прийняття спадщини (а.с.8).

Згідно з актом про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 від 05.04.2024 встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав та проживає з 11 травня 2022 року по даний час в будинку в АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 , 1928 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та доглядав за нею (а.с.13).

Довідкою №330 від 13.10.2023 виданою Ободівською сільською радою підтверджено те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить запис в погосподарській книзі №3 (а.с.14).

Довідкою №179 від 18.03.2024 виданою Цибулівським старостинським округом Ободівської сільської ради підтверджено те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно на день смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , та проживала разом з сином ОСОБА_1 , 1953 року народження, про що свідчить запис в погосподарській книзі №3 (а.с.15).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що є сусідом заявника та його покійної матері ОСОБА_2 . З середини квітня 2022 року заявник ОСОБА_5 постійно проживав в будинку на АДРЕСА_1 разом з матір`ю. Доглядав за нею, допомагав по господарству, обробляв город. Також проводив поховання матері. У нього з матір`ю були гарні стосунки, дбайливо ставився до неї. Коли у матері було погане самопочуття ОСОБА_6 доставляв своєю машиною ОСОБА_2 у лікарню.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є сусідом покійної ОСОБА_2 та бачила, що заявник ОСОБА_5 до війни часто приїздив до матері, був по тижнях або навіть десять днів у неї. Коли почалась війна ОСОБА_6 з сім`єю переїхав жити до матері в АДРЕСА_1 . Коли не мав змоги приїхати, то наймав жінку, яка допомагала матері. З квітня 2022 року він переїхав жити до матері і жив з нею до дня її смерті постійно. Доглядав за нею, допомагав по господарству, прав одяг, готував їжу. Також возив бабку на базар.

Факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_4 , заявнику потрібно для оформлення спадкових прав у нотаріальній конторі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.2, п.23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Пунктом 9 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» також визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини».

Положення Порядку вчинення нотаріальних дій та ч.3 ст. 1268 ЦК України не вимагають доведення спадкоємцями, які прийняли спадщину, крім постійного проживання зі спадкодавцем, доведення ще й факту спільного ведення господарства, проживання однією родиною тощо.

Законодавством не встановлено чіткого визначення поняття «постійне проживання», але стаття 33 Конституції України гарантує громадянину України вільний вибір місця проживання і це право віднесено законом до особистого немайнового права ( ст.310 ЦК України). Конституційний суд України 14 листопада 2001 року визнав неконституційним положення п.п.1 п.4 Положення про паспортну службу органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМ України від 10 жовтня 1994 року №7000, згідно з яким паспортна служба органів внутрішніх справ застосовувала як загальне правило дозвільний порядок вибору особою місця проживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №35 затверджено Тимчасовий порядок реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, який визначає механізм реєстрації та зняття з реєстраційного обліку фізичних осіб за місцем проживання. Відповідно до даного Порядку місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник будинку(квартири), за договором найму, піднайму, оренди або на інших підставах, передбачених законом. Постійне або тимчасове проживання громадян повинно бути в установленому порядку зареєстроване в органах внутрішніх справ або у виконкомах селищних та сільських Рад.

НЕ можна вирішення питання про постійність місця проживання пов`язувати з наявністю прописки чи реєстрації. Реєстрація чи прописка є категоріями адміністративного характеру, а Цивільний кодекс не пов`язує місце проживання (цивільно-правову категорію) особи з її реєстрацією. У зв`язку з цим, за відсутності прописки (реєстрації) громадян на них покладається доведення іншого, обраного ними постійного місця проживання.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» розглядає місце перебування і місце проживання. При цьому місцем проживання розуміється адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік, а під місцем перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає менше 6 місяців на рік.

Разом з тим, вирішуючи питання про наявність факту постійного проживання, слід виходити не стільки з терміну проживання, а наміру особи, її волю щодо обрання місця постійного проживання.

З огляду на вищевикладене в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно на час відкриття спадщини, тобто на день смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав разом з померлою в одному будинку на АДРЕСА_1 , та вели спільне господарство.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт постійного проживання з померлим, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Ободівська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, про встановлення факту спільного проживання на день смерті - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , постійно проживав разом із матір`ю ОСОБА_2 , 1928 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне ім`я сторін:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа Ободівська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, адреса місця знаходження: вул. Ватутіна, 8, с. Ободівка, Гайсинський район, Вінницька область, .

Повний текст рішення складено 29 травня 2024 року.

Суддя А.М. Мудрак