Справа № 175/849/23
Провадження № 2/175/178/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Паленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ВУСО» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування (матеріального збитку) заподіяного внаслідок спричинення дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2023 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ВУСО» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування (матеріального збитку) заподіяного внаслідок спричинення дорожньо-транспортної пригоди, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь недоплачене страхове відшкодування у розмірі 42 663 грн. 29 коп., а також витрати пов`язані з розг7лядом справи, а саме судовий збір у розмірі 1 074 грн. 00 коп, витрати на проведення оцінки вартості пошкодженого майна у розмірі 5000 грн. 00 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000 грн. 00 коп.

Представник позивача ОСОБА_1 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_2 надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові.

Відповідач Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА ГРУПА «ВУСО» надали відзив на позовну заяву, в якому заперечували щодо задоволення позовних вимог, просили суд розглянути справу без участі сторони відповідача.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з наданими доказами, відзивом на позов, висновком експерта, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлено, що 12 січня 2023 року, о 13 год. 30 хв. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_1 в Дніпропетровській області, смт. Слобожанське, на перехресті нерівнозначних доріг вул. В. Сухомлинського та вул. Поштова, при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав дорогу та не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» автомобілю «BMW X6M» під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП(а.с.6-7).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована страховою компанією Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА ГРУПА «ВУСО» на загальний ліміт відповідальності у розмірі 229 000 грн. 00 коп.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

13 січня 2023 року, ОСОБА_1 , як власниця транспортного засобу «BMW X6M»(а.с.9) звернулася до ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування (зворотній а.с.9).

Згідно звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 23 січня 2023 року у ДТП, що сталося 12 січня 2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW X6M» з урахуванням зносу становить 266 451 грн. 14 коп.(з урахуванням ПДВ на запасні частини)(звіт виконано на замовлення позивача).

У відповідності до наданих платіжних інструкцій від 13 лютого 2023 року та 14 лютого 2023 року відповідачем на користь ТОВ «ТРАФИК» було сплачено страхове відшкодування у розмірі 140 248 грн. 01 коп.(а.с.11).

Згідно звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09 березня 2023 року у ДТП, що сталося 12 січня 2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW X6M» з урахуванням зносу становить 187 336 грн. 71 коп.(з урахуванням ПДВ на запасні частини)(виконано на замовлення відповідача).

17 березня 2023 року відповідачем здійснено доплату за страхове відшкодування у розмірі 46 052 грн. 70 коп. на користь ТОВ «Трафик».

Загальна сума сплаченого страхового відшкодування здійсненого ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ВУСО» на користь ТОВ «ТРАФИК» складає 186 336 грн. 71 коп.

У відповідності до висновку експерта від 02 листопада 2023 року №СЕ-19/104-23/37312-АВ вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «BMW X6», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, що мала місце 12 січня 2023 року станом на момент проведення дослідження (з урахуванням фізичного зносу на замінні складники) складає 162 720 грн. 03 коп.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України Про страхування (далі - Закон №85/96-ВР)).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV).

Відповідно до ст.9 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно з вимогами п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року по цивільній справі №147/66/17 наголошено, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала (ст.1166 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляд у цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166,1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Положення ст. 1187 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст. 1166 ЦК України, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальній нормі. Відповідну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-108цс13, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року (справа №759/4049/16-ц, провадження №61-1505св18), постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2018 року (справа №372/1789/17-ц, провадження №61-29014св18).

Частина 2 статті 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено в обов`язковому випадку проведення оцінки майна при визначенні збитків або розміру відшкодування.

Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п.8.3 Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, вищевикладене та приймаючи до уваги заперечення Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ВУСО» та пояснення сторони позивача, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ВУСО» на користь ОСОБА_1 42 663 грн. 29 коп. виходячи з даних викладених у звіті про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 23 січня 2023 року виконаних ФОП ОСОБА_5 , суд не приймає до уваги звіт про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09 березня 2023 року, оскільки останній має суперечності з розрахунком коефіцієнту фізичного зносу ДТЗ, згідно якого коефіцієнт становить 0,44 а у звіті взято значення коефіцієнту як 0,5348.

Також судом прийнято до уваги заперечення сторони позивача щодо висновку експерта від 02 листопада 2023 року №СЕ-19/104-23/37312-АВ, як доцільних та таких що відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 21 000 грн. 00 коп. суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. При розрахунку розміру відшкодування має враховуватися час на надання правової допомоги: 1) у судовому засіданні; 2) під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; 3) під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

З метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи, представник позивача надав квитанцію про оплату послуг, акт виконаних робіт та договір про надання професійної правничої допомоги.

Так дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку щодо зменшення витрат на правничу допомогу до 15 000 грн. 00 коп., виключивши з загальної суми вартість комплексного ведення цивільної справи, оскільки при розгляді справи не відбулося жодного судового засідання.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ВУСО» на користь ОСОБА_1 повинно бути стягнуто судові витрати що складаються з судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. та витрати на проведення оцінки вартості пошкодженого майна у розмірі 5000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, ст.ст. 23, 1167, 1166, 1168, 1187, 1192 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 95, 139, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ВУСО» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування (матеріального збитку) заподіяного внаслідок спричинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ВУСО», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 недоплачене страхове відшкодування у розмірі 42 663 грн. 29 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ВУСО», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 сплачений судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп., витрати на проведення оцінки вартості пошкодженого майна у розмірі 5000 грн. 00 коп. а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп., а всього стягнути 21 073 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.