Дата документу 23.04.2024 Справа № 332/5041/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/5041/23 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібна О.М.
Провадження № 22-ц/807/789/24 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кочеткової І.В.,

при секретарі: Волчановій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника адвоката Кравченко Ольги Василівни на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2024 року про призначення судової фізико-хімічної експертизи документів у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Надія Володимирівна, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Салтан Валерія Валеріївна, про визнання договору дарування недійсним, повернення майна,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року адвокат Кравченко О.В. звернулась до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Н.В., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В., про визнання договору дарування недійсним, повернення майна, в якому просила:

1. Визнати недійсним договір дарування 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на будівлю торговельного комплексу з продажу квітів літ. А, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідчений Салтан В.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 23 грудня 2020 року за р. № 4787.

2. Відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на будівлю торговельного комплексу з продажу квітів літ. А, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (п`ятдесят чотири «г»), ОСОБА_1 .

3. Стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 2147 гривень 20 копійок, по 715 гривень 33 копійки з кожного.

Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Заболотній О.А. заявив клопотання про призначення експертизи, в якому, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_2 обґрунтовує свій позов розпискою від 05.02.2009 року про надання позики своєму дядьку ОСОБА_1 у розмірі вісімдесят тисяч доларів США, яку він вважає підробленою, просив призначити по даній цивільній справі № 332/5041/23 фізико-хімічну експертизу матеріалів документів, на вирішення якої поставити наступне запитання:

- чи відповідає давність виконання рукописного тексту розписки за підписом ОСОБА_1 вказаній даті 05.02.2009 року, якщо ні, то коли фактично виконано рукописний текст?

Проведення експертизи просив доручити товариству з обмеженою відповідальністю «Експертно-дослідна служба України» (01133, м. Київ, б-p Лесі Українки, 26-Б, офіс 1105). Для проведення експертизи витребувати у позивача ОСОБА_2 оригінал розписки від 05.02.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Надати експерту дозвіл на часткове або повне знищення об`єкту дослідження, якщо це потрібно для проведення експертизи. Направити експертній установі для проведення експертизи оригінал розписки від 05.02.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також матеріали цивільної справи № 332/5041/23; провадження у справі зупинити.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Заболотнього О.А. про призначення експертизи та про витребування оригіналів документів задоволено.

Зобов`язано позивачку ОСОБА_2 надати суду оригінал розписки ОСОБА_1 , відповідно якої він взяв у борг у ОСОБА_2 80 000,00 доларів США, від 05.09.2009 року в строк 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Призначено судову фізико-хімічну експертизу документів, на вирішення якої поставлене наступне питання:

- чи відповідає давність виконання рукописного тексту розписки, за підписом ОСОБА_1 , вказаній у розписці даті, - 05.02.2009 року, якщо ні, то коли фактично виконано рукописний текст?

Проведення експертизи доручено експерту (експертам) товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-дослідна служба України» (01133, м. Київ, б-p Лесі Українки, 26-Б, офіс 1105).

Направлено до товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-дослідна служба України» (01133, м. Київ, б-p Лесі Українки, 26-Б, офіс 1105) оригінал розписки ОСОБА_1 , відповідно якої він взяв у борг у ОСОБА_2 80000,00 доларів США, від 05.09.2009 року.

Надано експерту дозвіл на часткове знищення об`єкту дослідження, якщо це потрібно для проведення експертизи.

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_3 .

Експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Попереджено осіб, які беруть участь у справі, що відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На час виконання експертизи провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що ТОВ «Експертно-дослідна служба України» не є експертною установою в розумінні вимог Закону України «Про судову експертизу» та не має права на здійснення такого виду діяльності; не надання доказів наявності в ТОВ «Експертно-дослідна служба України» атестованих судових експертів чи найманих працівників; відсутність в переліку Інструкції Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень № 53/5 фізико-хімічної експертизи; відсутність на сайті Міністерства юстиції України методики проведення фізико-хімічних експертиз; відсутність в Державному Реєстрі атестованих судових експертів Юрченка Є.М.

Із зазначеною ухвалою суду не погодилася і ОСОБА_2 , представник якої адвокат Кравченко О.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд помилково доручив проведення експертизи експерту (експертам) ТОВ «Експертно-дослідна служба України», а не конкретно визначеному фахівцеві з відповідної галузі знань, що позбавляє перевірити професійну компетентність такої особи; відсутність у ТОВ «Експертно-дослідна служба України» права здійснювати судово-експертну діяльність, яка не є державною установою; винесення судом на експертизу питання, ідентичного для проведення технічної експертизи документів; відсутність методики проведення фізико-хімічної експертизи; відсутність аргументів в ухвалі щодо призначення у справі саме фізико-хімічної експертизи документів.

Від ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому він просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. Зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду. Посилається, щоу справі є лист експертної установи від 06.10.2023 року, в якому зазначено, що експертизу проводитиме експерт Юрченко Є.М.; фізико-хімічна експертиза здійснюється від 45 до 60 днів, на відміну від технічної експертизи документів майже два роки; види експертиз за Інструкцією № 53/5 не є вичерпними; вказує на неспроможність посилання скаржника на необхідність проведення фізико-хімічної експертизи лише державними установами.

ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 також подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначила, що повністю заперечує проти цієї скарги з підстав, зазначених представником відповідача ОСОБА_3 у його відзиві на апеляційну скаргу. Позиції відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по даній цивільній справі є ідентичними.

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 подали відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_8 , в яких виклали аналогічну позицію щодо безпідставності доводів апеляційних скарг, просять залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_8 без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

У частині першій статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується, зокрема, за допомогою доказування - одного із основоположних елементів правосуддя.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Серед джерел доказів, відповідно до ст. 76 ЦПК України є висновок експерта.

Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Частиною 1 ст. 103 ЦПК України встановлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, вимоги до якої викладено у ст. 104 ЦПК України, а саме: в ухвалі суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (ч.ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджено, що адвокат Кравченко О.В. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Н.В., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. про визнання договору дарування недійсним, повернення майна, в якому просила: визнати недійсним договір дарування 1/2 частки у праві власності на будівлю торговельного комплексу з продажу квітів літ. А, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідчений Салтан В.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 23 грудня 2020 року за р.№ 4787; відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення 1/2 частки у праві власності на будівлю торговельного комплексу з продажу квітів літ. А, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Під час розгляду справи 11.10.2023 року представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Заболотній О.А. надав клопотання про призначення експертизи, в якому, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_2 обґрунтовує свій позов розпискою від 05.02.2009 про надання позики своєму дядьку ОСОБА_1 у розмірі вісімдесят тисяч доларів США, яку він вважає підробленою, просив призначити по даній справі фізико-хімічну експертизу матеріалів документів, на вирішення якої поставити наступне запитання: чи відповідає давність виконання рукописного тексту розписки за підписом ОСОБА_1 вказаній даті 05.02.2009, якщо ні, то коли фактично виконано рукописний текст? Проведення експертизи просив доручити товариству з обмеженою відповідальністю «Експертно-дослідна служба України» (01133, м. Київ, б-p Лесі Українки, 26-Б, офіс 1105). Для проведення експертизи витребувати у позивача ОСОБА_2 оригінал розписки від 05.02.2009 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Надати експерту дозвіл на часткове або повне знищення об`єкту дослідження, якщо це потрібно для проведення експертизи. Направити експертній установі для проведення експертизи оригінал розписки від 05.02.2009 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також матеріали цивільної справи № 332/5041/23; провадження у справі зупинити.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2 , саме ОСОБА_3 встановлює обсяг доказів, які він подає на спростування заявлених позивачем вимог. Висновок експертизи в даній справі є лише одним з таких доказів, яким суд при ухваленні рішення надаватиме правову оцінку.

Доводи апеляційних скарг щодо неможливості проведення експертизи недержавною установою відхиляються колегією суддів, оскільки чинне законодавство України не містить імперативних норм про можливість проведення фізико-хімічної експертизи виключно державними спеціалізованими установами, а тому експерти ТОВ «Експертно-дослідна служба України» є належним суб`єктом здійснення судово-експертної діяльності.

Твердження апеляційної скарги щодо відсутності доказу наявності в ТОВ «Експертно-дослідна служба України» атестованих судових експертів спростовуються матеріалами справи, а саме копією листа ТОВ «Експертно-дослідна служба України» від 06.10.2023 року, з якого слідує, що вказане товариства надає послуги з проведення судових експертиз та експертних досліджень, у тому числі з проведення фізико-хімічних експертиз, які відповідають на питання щодо давності виготовлення документу. Вищевказані експертизи у ТОВ «Експертно-дослідна служба України» виконує ОСОБА_9 , який відповідає вимогам ч. 1 ст. 72 ЦПК України, та має: вищу хімічну освіту, кваліфікацію спеціаліст-хімік; підготовку по експертизі елементного складу проб методом РФА, підготовку на ЗАТ «Спеціальне конструкторське бюро «Хроматрек», кваліфікацію інженера апаратно-програмованих комплексів на базі газових хронографів серії «Кристал»; кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 8.11 «Дослідження речовин хімічних виробництв і спеціальних хімічних речовин» та 8.2. «Дослідження полімерних матеріалів, пластмас і виробів з них» (т. 1, а.с. 166).

Крім того, відомості про діяльність судового експерта Юрченка Є.М. наявні в Реєстрі атестованих судових експертів, що вбачається із відкритого доступу веб-сайту Міністерства юстиції України (посилання: https://rase.minjust.gov.ua/page/910).

Таким чином, судовий експерт Юрченко Є.М. є належним суб`єктом здійснення судово-експертної діяльності як фахівець у відповідній галузі знань.

Твердження апеляційної скарги про відсутність методики проведення фізико-хімічної експертизи на сайті Мінюсту є передчасними, оскільки лише після отримання висновку експерта можливо з`ясувати обрану ним методологію для проведення експертизи.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в Інструкції №53/5 фізико-хімічної експертизи, оскільки законодавство не містить застереження того, що вказані у переліку види експертиз є вичерпними.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ст.ст. 79, 80 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається, тому апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника адвоката Кравченко Ольги Василівни залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2024 року про призначення судової фізико-хімічної експертизи документів у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 03 травня 2024 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: В.Ю. Бєлка

І.В. Кочеткова