ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного нотаріуса Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпровського міського нотаріального округу Черновської Людмили Григорівни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетілової Ольги Валеріївни, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у володіння і розпорядженні нерухомим майном,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Гейко Валерій Іванович,

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

12.03.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськанадійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного нотаріуса Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпровського міського нотаріального округу Черновської Людмили Григорівни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетілової Ольги Валеріївни, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у володіння і розпорядженні нерухомим майном, шляхом:

- визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 12.09.2018, виданого державним нотаріусом Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпровського міського нотаріального округу Черновською Людмилою Григорівною та зареєстрованого в реєстрі за №2-2198 на ім`я ОСОБА_2 на 60/100 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасування рішення державного реєстратора державного нотаріуса Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпровського міського нотаріального округу Черновської Людмили Григорівни № 42964932 від 12.09.2018 про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_2 на 60/100 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

- визнання недійсним договору дарування від 06 жовтня 2018 р. 60/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідченого 06 жовтня 2018 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою Ольгою Валеріївною, про що до реєстру внесено запис за №10924;

- скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетілової Ольги Валеріївни № 43383560 від 06.10.2018 про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 на 60/100 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного нотаріуса Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпровського міського нотаріального округу Черновської Людмили Григорівни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетілової Ольги Валеріївни, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні і розпорядженні нерухомим майном відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

03.08.2023 рокувід ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Гейко Валерій Іванович надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що апелянт не згоден з висновком суду першої інстанції, що сторони є власниками різного нерухомого майна за однією адресою.

Житлові будинки Ж-1 та А-1 не є різними об`єктами нерухомого майна за однією адресою, як помилково вважав суд.

Раніше у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, коли власником 40/100 будинку по АДРЕСА_1 , був ОСОБА_5 , будинок був зазначений під літерою А-1.

Коли данні було перенесено у новий реєстр, той самий будинок за ОСОБА_5 був вже зазначений під літерою Ж-1, а тому в договорі купівлі-продажу 10.01.2018 року, коли ОСОБА_5 продавав будинок ОСОБА_6 , будинок був зазначений під літерою Ж-1.

Тобто було допущено помилку. Це підтверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, Договором дарування, з якого вбачається, що 19.05.2009 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_5 40/100 Домоволодіння АДРЕСА_1 , під літерою А-1.

Таким чином, висновок суду, що сторони є власниками різного нерухомого майна за однією адресою є помилковими.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник ОСОБА_1 адвокат Гейко Валерій Іванович у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_2 адвокат Зінчук Валерій Дмитрович у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити частково, лише в частині договору дарування.

Представник ОСОБА_3 адвокат Піддубна Юлія Володимирівна у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.3 а.с.147-148), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

Із інформації від 15.02.2022 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 вбачається наявність наступних записів:

- реєстраційний номер нерухомого майна 101, від 12.09.2018 на домоволодіння загальною площею 73,1 кв.м., житлова 45 кв.м., житловий будинок А-1, сарай Б, вбиральня В, сарай Г, вбиральня Е, споруди 1-9, мощення І, ІІ, за ОСОБА_3 на 60/100 частин на підставі договору дарування від 06.10.2018;

- попередній запис щодо цього ж майна від 12.09.2018 за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.09.2018;

- реєстраційний номер нерухомого майна 101, земельна ділянка за ОСОБА_1 на підставі рішення ДМР від 23.05.2018;

- реєстраційний номер нерухомого майна 101, від 08.06.2018 на домоволодіння загальною площею 45,2 кв.м., житлова 17,9 кв.м., житловий будинок Ж-1, вбиральня К, душ Л, навіс М, споруди 1, 2, 3, за ОСОБА_1 на підставі двох договорів купівлі-продажу від 10.01.2018, по частині кожен;

- попередній запис щодо цього ж майна від 21.11.2017 за ОСОБА_5 на підставі висновку щодо технічної можливості виділу в натурі об`єкта нерухомого майна від 27.01.2017, договору дарування від 19.05.2009, декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 09.02.2011;

- в реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер нерухомого майна 24334345, від 12.09.2018 на домоволодіння загальною площею 73,1 кв.м., житлова 45 кв.м.: від 17.06.2009, два рази по 40/100 частин за ОСОБА_5 та від 24.09.2008 на 40/100 частин за ОСОБА_8 .

У договорах купівлі-продажу будинку в користь позивача вказано опис об`єкту: житловий будинок Ж-1 загальною площею 45,2 кв.м., житлова 17,9 кв.м., вбиральня К, душ Л, навіс М, споруди 1, 2, 3.

У договорі дарування 60/100 частин будинку ввід ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 вказано опис об`єкту: житловий будинок А-1 загальною площею 73,1 кв.м., житловою 45 кв.м., сарай Б, вбиральня В, сарай Г, вбиральня Е, споруди 1-9, мощення І, ІІ.

Аналогічний опис об`єкта вказано й у свідоцтві про право на спадщину від 12.09.2018. Підставою належності майна спадкодавцю вказано рішення Бабушкінського районного народного суду м. Дніпропетровська від 25.11.1986, зареєстрованого в КП «Дніпропетровське міжміське ДТІ» 26.02.1987, записано в реєстрову книгу за №473-53.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.01.2022 ОСОБА_1 відмовлено у посвідчені договору відчуження 100% частики майна за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із реєстрацією права власності на 60/100 частин за ОСОБА_3 .

Рішенням Бабушкінського районного народного суду м. Дніпропетрвоська від 25.11.1986, ухваленим за наслідками розгляду спору між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , визнано договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 дійсною, визнано за ОСОБА_9 право власності на 60/100 частин вказаного будинку.

Із правовстановлюючих документів позивача (що відповідають опису майна в Державному реєстрі), позивач є власником: житлового будинку Ж-1 загальною площею 45,2 кв.м., житловою 17,9 кв.м., вбиральні К, душу Л, навісу М, споруд 1, 2, 3.

В свою чергу правовстановлюючі документи відповідачів (що відповідають опису майна в Державному реєстрі) стосуються: житловий будинок А-1 загальною площею 73,1 кв.м., житловою 45 кв.м., сарай Б, вбиральня В, сарай Г, вбиральня Е, споруди 1-9, мощення І, ІІ.

Відтак вбачається, що сторони спору є власниками різного нерухомого майна за однією адресою.

На правильність цього висновку вказує також той факт, що будинок А-1 існував ще у 1985 році. Тоді як право власності на будинок Ж-1 виникло на підставі в т.ч. декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 09.02.2011.

Відтак позивачем не доведено, що відповідачами порушено, не визнано або оспорено його права, свободи чи інтереси. Сторонам слід привести в порядок нумерацію будинків та внести відповідні зміни до державного реєстру.

Тому позов не може бути задоволеним.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

19.05.2009 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_5 40/100 Домоволодіння АДРЕСА_1 , під літерою А-1.

ОСОБА_11 з квітня 2010 року по липень 2011 року зробив добудову будинку та ввів її у експлуатацію, а тому його частина у цьому будинку стала більшою (т.3 а.с.132-133).

10.01.2018 року ОСОБА_5 продав ОСОБА_6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 . Опис домоволодіння: житловий будинок Ж-1, загальною площею 45, 2 кв.м., житловою площею 17, 9 кв.м., вбиральня К, душ Л, навіс М, споруди 1, 2, 3 (т.2 а.с.92-97).

Таким чином, позивачка ОСОБА_6 не має жодних прав щодо будинку А-1 загальною площею 73,1 кв.м., житловою 45 кв.м., сарай Б, вбиральня В, сарай Г, вбиральня Е, споруди 1-9, мощення І, ІІ, який знаходиться за тією ж адресою.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Гейко Валерій Іванович залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 23.01.2024 року.

Судді: