Справа № 698/9/24
Провадження № 2/698/15/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 лютого 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Гончар Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника Мінакова А.А. звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № R01.00612.006301810 від 31.01.2020 року у розмірі 138612.24 грн., а також просить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684.00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.01.2020 року між АТ «Ідея Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № R01.00612.006301810 від 31.01.2020 року.

07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № R01.00612.006301810 від 31.01.2020 року укладеним між АТ «Ідея Банк" та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 07.07.2023 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00612.006301810 від 31.01.2020 року у розмірі 138612.24 грн. з яких: 61787.44 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 76824.8 грн. сума заборгованості за відсотками.

Після відступлення права вимоги відповідачем не здійснено сплати в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами та договором позики, в результаті чого він допустив заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами.

Представник позивача в позовній заяві зазначив, що розгляд справи здійснити за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 10.01.2024 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином. Відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до приписів ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За правилом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно вимог ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Судом встановлено, що 31.01.2024 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Ідея Банк" з метою отримання кредиту, у зв`язку із чим підписала заявку-анкету на отримання кредиту № R01.00612.006301810 від 31.01.2020 року, підписанням якої вона підтвердила, що ознайомлена з умовами Правил надання грошових коштів у позику.

У заяві-анкеті № R01.00612.006301810 від 31.01.2020 року на отримання кредиту зазначено, що ОСОБА_1 запитує кредит у розмірі 69210.09 грн..

Згідно паспорту споживчого кредиту ОСОБА_1 отримує кредит у розмірі 69210.09 грн. для використання в споживчих цілях з терміном кредиту 40 місяців зі сплатою річних відсотків 50.5 %.

Відповідно до Акцепт публічної оферти від 31.01.2024 року на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № R01.00612.006301810 від 31.01.2020 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети, ОСОБА_1 згідна з умовами оферти від 31.01.2024 року АТ «Ідея Банк", умовами правил надання грошових коштів у позику та згідна укласти договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № R01.00612.006301810 від 31.01.2020 року.

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № R01.00612.006301810 від 31.01.2020 року за період з 07.07.2023 по 30.11.2023 року вбачається, що станом на 30.11.2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 138612,24 грн., з яких: 61787.44 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 76824.8 грн. сума заборгованості за відсотками.

У п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ч. 1 ст 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 р. по справі № 300/438/18.

Так, за умовами договору фінансового кредиту № R01.00612.006301810 від 31.01.2020 року між АТ «Ідея Банк" та ОСОБА_1 було передбачено надання кредитних коштів в розмірі 69210.09 грн. строком на 40 місяців. При цьому факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів не заперечується відповідачною та підтверджений належними доказами.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» факту отримання 31.01.2020 року ОСОБА_1 від АТ «Ідея Банк» кредитних коштів в розмірі 69210.09 грн., які в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а тому підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло право вимоги.

За договором про надання фінансового кредиту № R01.00612.006301810 від 31.01.2020 року позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за процентами в розмірі 76824.8 грн..

Разом з тим, будь-яких належних доказів, на підтвердження своїх позовних вимог щодо заборгованості за процентами в розмірі 76824.8 грн. позивачем не надано. До справи долучено графік щомісячних платежів первісного кредитора за яким, проценти за користування кредитом на 31.05.2023 року становлять 68573.41 грн., а матеріали справи не містять інших розрахунків заборгованості процентів за користування кредитом в період після 31.05.2023 року, що позбавляє суд можливість перевірити правильність їх нарахування після спливу визначеного договором строку кредитування. Отже, в цій частині позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 68573.41 грн..

З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості: за договором позики № R01.00612.006301810 від 31.01.2020 року у розмірі 137783.5 грн., з яких 69210.09 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 68573.41 грн. сума заборгованості за процентами, а в іншій частині позовних вимог слід відмовити за необгрунтованістю заявлених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню частково, то відповідно до статті 141 ЦПК України, розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 2667.90 грн. (розмір заявлених вимог 138612.24 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню 137783.50 грн. (99,4 %), розмір судового збору, що підлягав сплаті при звернення до суду з цим позовом 2684.00 грн. (2684,00 х 99.4 % : 100 % = 2667.90).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 525, 610, 611, 615, 629, 634, 1054, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77-82, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, , р/р. № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк) заборгованість за договором позики № R01.00612.006301810 від 31.01.2020 року у розмірі 137783 (сто тридцять сім тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 50 (пятдесят) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, , р/р. № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2667 (дві тисячі шістсот шістдесят сім) грн. 90 (девяносто) коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко