Справа №551/1337/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2024 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кулик Н.В.,

за участю: секретаря судових засідань Курінної Я.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області у порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, -

в с т а н о в и в:

22 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності.

В обґрунтування заявленого позову, ОСОБА_1 послалася на те, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2021 року, яке набрало законної сили 30 листопада 2021 року ( справа № 551/874/21 ), за нею в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 визнано право власності на ? частину належної йому в цілому на день смерті земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.27 га, яка знаходиться на території колишньої Ковердинобалківської сільської ради Шишацького району Полтавської області, яку останній в свою чергу успадкував після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Іншим спадкоємцем спірної земельної ділянки позивач вважає дружину померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 брата - ОСОБА_2 , яка не оформила спадкових прав після смерті чоловіка.

Спадкове майно є об`єктом спільної часткової власності, однак позивач позбавлена можливості самостійно користуватися належною частиною земельної ділянки, а також можливості державної реєстрації самостійного об`єкту нерухомого майна.

Позивач зазначає, що землевпорядною організацією створено схему розподілу земельної ділянки, згідно якої позивачеві виділена земельна ділянка площею 1.6350 га. Земельна ділянка розділена таким чином, щоб у кожного власника були рівні можливості у її використанні.

На підставі наведених обставин, позивач просить виділити в натурі із спільної часткової власності 1/2 частину земельної ділянки, площею 1.6350 га з кадастровим номером :00:007:0357, із загальної площі 3.27 га.

Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання о 10 год. 30 хв. 15 грудня 2023 року ( а. с. 28 ).

Ухвалою суду від 15 грудня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні о 15 год. 00 хв. 23 січня 2024 року ( а. с. 34 ).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, виходячи з обставин, що у ньому викладені.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала та просила його задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд, не приймаючи визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2021 року, яке набрало законної сили 30 листопада 2021 року ( справа № 551/874/21 ), за нею в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 визнано право власності на ? частину належної йому в цілому на день смерті земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.27 га, яка знаходиться на території колишньої Ковердинобалківської сільської ради Шишацького району Полтавської області, яку останній в свою чергу успадкував після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ( Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ ПЛ № 010964, виданий 04 травня 2001 року Ковердинобалківською сільською радою за реєстровим номером 238 ) ( а. с. 13 14 ) .

Право власності позивача на ? частину земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0313, загальною площею 3.27 га, зареєстровано 22 грудня 2022 року, що слідує з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а. с. 22 ).

Відповідно до схеми розподілу земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0313, загальною площею 3.27 га, наданого ТОВ « Регіон ЕкспертПроект » позивачеві виділяється земельна ділянка, площею 1.6350 га ( ділянка № НОМЕР_1 ), інша ділянка № НОМЕР_2 , площею 1.6350 га, належить ОСОБА_4 ( а. с. 25 ).

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із ч.ч. 1 і 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Згідно статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 (провадження N 61-22087св19) зроблено висновок, що "відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули, не врахували, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Виходячи з матеріалів справи вбачається, що позивач є співвласником ? частини земельної ділянки, однак остання бажаючи виділення своєї частки в натурі не надала доказів щодо неможливості вчинення правочину щодо поділу земельної ділянки в натурі.

Позивачем не наведено обставин і доказів, які б свідчили про порушення її матеріального права відповідачем у справі, виходячи з обставин того, що сторони не є співвласниками земельної ділянки, у зв`язку із чим право вимоги про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності заявлено передчасно.

Таким чином суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: