Справа №443/979/24
Провадження №2-о/443/85/24
УХВАЛА

про повернення заяви

05 червня 2024 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування в особі Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просить: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною; встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку та призначити їй опікуна, рідного внука - ОСОБА_1 .

Подану заяву мотивує тим, що він є рідним внуком ОСОБА_2 . ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою. Плутанина із ім`ям та по батькові виникла в результаті помилки, яку допустили радянські каральні органи під час депортації сім`ї ОСОБА_4 до Сибіру. ОСОБА_2 не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, оскільки на даний час має повних 94 роки.

Відповідно дост.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований ЦПК України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема, щодо юрисдикції.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч.3 ст.293 ЦПК).

Частиною 3 ст. 296 ЦПК України передбачено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Чинний Цивільно-процесуальний кодекс України не наводить перелік осіб, які відноситься до членів сім`ї, близьких родичів сторони у справі.

Одночасно, відповідно до ч.1 ст.71 ЦПК України фізична особа не має права відмовитися давати показання, крім показань щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім`ї чи близьких родичів.

Також, перелік осіб, які відносяться до членів сім`ї та близьких родичів наведено в інших нормативно-правових актах.

Так, статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.2 СК України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Згідно ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Кримінально-процесуальний кодекс України у п.1 ч.1 ст.3 визначає поняття близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Одночасно, як вбачається зі змісту заяви, заявник вказує про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його бабусею, та на підтвердження даного факту долучає, зокрема:

-Копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до якого остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно на ім`я ОСОБА_5 , відповідно до якого остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Вербиця, Жидачівського району Львівської області;

-Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, виданого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого видно, що його матір`ю є ОСОБА_3 ;

-Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якого його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Однак поданими документами не підтверджується родинний зв`язок, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є бабусею ОСОБА_1 .

Таким чином, в порушення приписів частини 3 ст. 296 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заяву подано особою, яка не є членом сім`ї або близьким родичем особи, щодо якої порушується питання про визнання її недієздатною, тобто не належить до кола осіб, визначених ч.3 ст.296 ЦПК України, які мають право звертатися до суду із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуном.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву, зокрема, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, подана заява підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування в особі Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.І. Сливка