Номер провадження 2/754/1539/24
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

секретаря судового засідання Довгань Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2023 року Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обгрунтовуються, що на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, з 16.11.2018 перебуває малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Дитина разом з матір`ю, ОСОБА_2 зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. 03.09.2018 згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставлено до Київської міської дитячої клінічної лікарні № 2. 24.09.2018 дитину влаштовано до Київського міського будинку дитини «Берізка». 16.11.2018 до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомивши про визнання ним батьківства щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зміну прізвища малолітнього з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». До заяви було надано нове свідоцтво про народження дитини (серії НОМЕР_1 , видане 26.10.2018 Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві) та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису народження дитини змін, доповнень, у якому вказано, що державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 126 СК України. Батько, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2-108 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має основне захворювання: інфекційна екзема гомілок. Супутні захворювання: трофічні виразки правої гомілки, гепатит «С». Спеціалістами Служби у справах дитини та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації на протязі року неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 виховувати дитину в родині, але він відмовлявся, мотивуючи тим, що не може виховувати малолітнього, у зв`язку з тим, що постійно хворіє і не має можливості займатися вихованням та утриманням сина. 22.12.2020 Службою у справах дитини та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації подано позов до Деснянського районного суду м. Києва щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21.06.2022 у задоволенні позову відмовлено. В зв`язку з введенням в Україні військового стану та у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини, малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було евакуйовано з Київського міського будинку дитини «Берізка» до КНП «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» Тернопільської обласної ради». У зв`язку з досягненням граничного віку перебування у КНП «Тернопільської обласної ради», 16.01.2023 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дитини та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2022 (справа № 761/6202/22) ОСОБА_2 було звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання. 14.04.2023 ОСОБА_2 звернулась з заявою щодо повернення до її біологічної родини малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Спеціалістами Служби у справах дитини та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації спільно з фахівцями Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб було здійснено обстеження умов проживання за вищевказаною адресою. Відповідно до Акту умов проживання встановлено, що умови для проживання дитини задовільні. Помешкання перебуває в доброму стані. ОСОБА_2 зробила прибирання квартири, облаштувала окрему кімнату для проживання сина. Є окреме спальне місце, стіл для навчання, одяг та взуття за сезоном, іграшки. Створені всі належні умови для проживання, виховання та утримання малолітнього. За рекомендацією спеціалістів Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб ОСОБА_2 пройшла 5 консультацій психолога центру. Крім того, вона виявила бажання і в подальшому відвідувати психолога центру. ОСОБА_2 працевлаштована. Займала посаду мийника посуду в ФОП « ОСОБА_6 ». Щомісячний дохід становить 6 700,00 грн. Характеризується як привітний та сумлінний працівник, вміє організувати робочий процес. За час перебування малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дитини та сім`ї Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_2 постійно відвідувала дитину, цікавилася його станом здоров`я та завжди приносила різноманітні солодощі та іграшки. Малолітній виявив бажання бути поряд з матір`ю та чекає зустрічі з нею, спілкування та взаємодія з нею позитивно впливає на розвиток дитини та його емоційний стан. Практичний психолог Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дитини та сім`ї Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вважав за доцільне повернення малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до біологічної родини - матері, ОСОБА_2 . Батько дитини, ОСОБА_1 з заявами про повернення дитини не звертався. 20.04.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації заява ОСОБА_2 про повернення до її біологічної родини малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була розглянута та було прийнято рішення щодо повернення малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері, ОСОБА_2 (протокол № 08 від 20.04.2023). 11.07.2023 до Служби у справах дитини та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надійшло телефонне повідомлення про те, що мати дитини, ОСОБА_2 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Умови для проживання дитини частково створені. В квартирі брудно, продукти харчування відсутні. Дитина постійно голодна, підгодовують сусіди. Спеціалістами Служби у справах дитини та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації спільно з працівниками сектору ювенальної превенції Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, фахівцями із соціальної роботи Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб та представниками закладу охорони здоров`я була проведена оцінка рівня безпеки дитини згідно пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування пов`язаної із захистом прав дитини» та у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було прийнято рішення направити дитину до медичного закладу для обстеження. Мати дитини, ОСОБА_2 , написала заяву щодо тимчасового влаштування сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дитячого закладу, у зв`язку зі складними життєвими обставинами. Згідно направлення № 103-В/З від 11.07.2023 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дитини та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), де він перебуває на теперішній час. Також ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надано вичерпну консультацію щодо підстав та порядку повернення дитини, а також запропоновано пройти реабілітацію від алкогольної та наркотичної залежності. На неодноразові запрошення ОСОБА_2 з`явитися до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації вона жодного разу не з`явилася. Телефон вимкнено, двері квартири не відчиняє. Згідно листа Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) мати дитини, ОСОБА_2 жодного разу не відвідувала свого малолітнього сина та не цікавилася його станом здоров`я. Згідно листа Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб сім`я була взята під соціальний супровід з метою повернення дитини в сім`ю. Після повторного вилучення дитини з сім`ї з матір`ю дитини, ОСОБА_2 14.07.2023 було проведено бесіду з приводу її бажання повернути сина. Жінка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та мала неохайний вигляд. При спробі перевірити умови проживання до помешкання не допустила. На пропозицію щодо проходження реабілітації відреагувала позитивно, проте до теперішнього часу до Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб не звернулась. Засобів зв`язку не має. Батько дитини ОСОБА_1 перебував на обліку Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб та відповідно до рішення № 2668/1 від 15.02.2023 отримував соціальні послуги інформування, консультування та представництва інтересів. Громадянину ОСОБА_1 було надано рекомендації щодо проходження реабілітації, зокрема надані контактні дані БО «Еволюція» та груп взаємодопомоги «анонімних алкоголіків» і «анонімних наркозалежних», запропоновано психологічну допомогу, проте жодних рекомендацій не виконав, тому 22.06.2023 надання соціальних послу було припинено. Станом на 17.10.2023 батьки дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з приводу повернення їм малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не звертались. 02.11.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації розглянуто питання щодо надання до суду висновку про позбавлення батьківських прав батька, ОСОБА_1 та матері, ОСОБА_2 , стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати та батько малолітнього ОСОБА_3 про засідання комісії повідомлені належним чином, проте на засідання не з`являлися, причин неявки не повідомили. 16.11.2023 питання повторно винесено до розгляду на засіданні комісії, батьки повторно не з`явилися та не повідомили про причини неявки. Одноголосним рішенням комісії було рекомендовано органу опіки та піклування внести пропозиції до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, щодо надання висновку до суду про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Та надання доручення Службі у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Орган опіки та піклування дійшов висновку, що батьки свідомо нехтують своїми обов`язками, ухиляються від виховання та навчання дитини, не проявляють щодо неї батьківської турботи, не цікавляться її життям та здоров`ям, не утримують матеріально. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації (протокол № 21 від 16.11.2023), діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На сьогодні, батьки дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують дитині необхідного медичного догляду та лікування, не забезпечують харчування.

Ухвалою судді від 22.12.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, в той же час на адресу суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки, належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не з`явилися та не направили своїх представників, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надали відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

На обліку Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, з 16.11.2018 перебуває малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Дитина разом з матір`ю, ОСОБА_2 зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

03.09.2018 згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставлено до Київської міської дитячої клінічної лікарні № 2.

24.09.2018 дитину влаштовано до Київського міського будинку дитини «Берізка».

16.11.2018 до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомивши про визнання ним батьківства щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зміну прізвища малолітнього з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». До заяви було надано нове свідоцтво про народження дитини (серії НОМЕР_1 , видане 26.10.2018 Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві) та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису народження дитини змін, доповнень, у якому вказано, що державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 126 СК України.

Батько, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2-108 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має основне захворювання: інфекційна екзема гомілок. Супутні захворювання: трофічні виразки правої гомілки, гепатит «С».

Спеціалістами Служби у справах дитини та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації на протязі року неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 виховувати дитину в родині, але він відмовлявся, мотивуючи тим, що не може виховувати малолітнього, у зв`язку з тим, що постійно хворіє і не має можливості займатися вихованням та утриманням сина.

22.12.2020 Службою у справах дитини та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації подано позов до Деснянського районного суду м. Києва щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21.06.2022 у задоволенні позову відмовлено.

В зв`язку з введенням в Україні військового стану та у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини, малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було евакуйовано з Київського міського будинку дитини «Берізка» до КНП «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» Тернопільської обласної ради».

У зв`язку з досягненням граничного віку перебування у КНП «Тернопільської обласної ради», 16.01.2023 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дитини та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2022 (справа № 761/6202/22) ОСОБА_2 було звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

14.04.2023 ОСОБА_2 звернулась з заявою щодо повернення до її біологічної родини малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Спеціалістами Служби у справах дитини та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації спільно з фахівцями Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб було здійснено обстеження умов проживання за вищевказаною адресою. Відповідно до Акту умов проживання встановлено, що умови для проживання дитини задовільні. Помешкання перебуває в доброму стані. ОСОБА_2 зробила прибирання квартири, облаштувала окрему кімнату для проживання сина. Є окреме спальне місце, стіл для навчання, одяг та взуття за сезоном, іграшки. Створені всі належні умови для проживання, виховання та утримання малолітнього.

За рекомендацією спеціалістів Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб ОСОБА_2 пройшла 5 консультацій психолога центру. Крім того, вона виявила бажання і в подальшому відвідувати психолога центру. ОСОБА_2 працевлаштована. Займала посаду мийника посуду в ФОП « ОСОБА_6 ». Щомісячний дохід становить 6 700,00 грн. Характеризується як привітний та сумлінний працівник, вміє організувати робочий процес.

За час перебування малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дитини та сім`ї Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_2 постійно відвідувала дитину, цікавилася його станом здоров`я та завжди приносила різноманітні солодощі та іграшки. Малолітній виявив бажання бути поряд з матір`ю та чекає зустрічі з нею, спілкування та взаємодія з нею позитивно впливає на розвиток дитини та його емоційний стан.

Практичний психолог Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дитини та сім`ї Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вважав за доцільне повернення малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до біологічної родини - матері, ОСОБА_2 . Батько дитини, ОСОБА_1 з заявами про повернення дитини не звертався. 20.04.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації заява ОСОБА_2 про повернення до її біологічної родини малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була розглянута та було прийнято рішення щодо повернення малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері, ОСОБА_2 (протокол № 08 від 20.04.2023).

11.07.2023 року до Служби у справах дитини та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надійшло телефонне повідомлення про те, що мати дитини, ОСОБА_2 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Умови для проживання дитини частково створені. В квартирі брудно, продукти харчування відсутні. Дитина постійно голодна, підгодовують сусіди. Спеціалістами Служби у справах дитини та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації спільно з працівниками сектору ювенальної превенції Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, фахівцями із соціальної роботи Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб та представниками закладу охорони здоров`я була проведена оцінка рівня безпеки дитини згідно пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування пов`язаної із захистом прав дитини» та у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було прийнято рішення направити дитину до медичного закладу для обстеження. Мати дитини, ОСОБА_2 , написала заяву щодо тимчасового влаштування сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дитячого закладу, у зв`язку зі складними життєвими обставинами.

Згідно направлення № 103-В/З від 11.07.2023 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дитини та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), де він перебуває на теперішній час. Також ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надано вичерпну консультацію щодо підстав та порядку повернення дитини, а також запропоновано пройти реабілітацію від алкогольної та наркотичної залежності. На неодноразові запрошення ОСОБА_2 з`явитися до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації вона жодного разу не з`явилася. Телефон вимкнено, двері квартири не відчиняє.

Згідно листа Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) мати дитини, ОСОБА_2 жодного разу не відвідувала свого малолітнього сина та не цікавилася його станом здоров`я.

Згідно листа Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб сім`я була взята під соціальний супровід з метою повернення дитини в сім`ю. Після повторного вилучення дитини з сім`ї з матір`ю дитини, ОСОБА_2 14.07.2023 було проведено бесіду з приводу її бажання повернути сина. Жінка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та мала неохайний вигляд.

При спробі перевірити умови проживання до помешкання не допустила. На пропозицію щодо проходження реабілітації відреагувала позитивно, проте до теперішнього часу до Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб не звернулась. Засобів зв`язку не має. Батько дитини ОСОБА_1 перебував на обліку Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб та відповідно до рішення № 2668/1 від 15.02.2023 отримував соціальні послуги інформування, консультування та представництва інтересів. Громадянину ОСОБА_1 було надано рекомендації щодо проходження реабілітації, зокрема надані контактні дані БО «Еволюція» та груп взаємодопомоги «анонімних алкоголіків» і «анонімних наркозалежних», запропоновано психологічну допомогу, проте жодних рекомендацій не виконав, тому 22.06.2023 надання соціальних послуг було припинено.

Станом на 17.10.2023 року батьки дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з приводу повернення їм малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не звертались.

02.11.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації розглянуто питання щодо надання до суду висновку про позбавлення батьківських прав батька, ОСОБА_1 та матері, ОСОБА_2 , стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мати та батько малолітнього ОСОБА_3 про засідання комісії повідомлені належним чином, проте на засідання не з`являлися, причин неявки не повідомили. 16.11.2023 питання повторно винесено до розгляду на засіданні комісії, батьки повторно не з`явилися та не повідомили про причини неявки.

Одноголосним рішенням комісії було рекомендовано органу опіки та піклування внести пропозиції до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, щодо надання висновку до суду про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Та надання доручення Службі у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Орган опіки та піклування дійшов висновку, що батьки свідомо нехтують своїми обов`язками, ухиляються від виховання та навчання дитини, не проявляють щодо неї батьківської турботи, не цікавляться її життям та здоров`ям, не утримують матеріально. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації (протокол № 21 від 16.11.2023), діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На сьогодні, батьки дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують дитині необхідного медичного догляду та лікування, не забезпечують харчування.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по виханню дитини.

Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таке рішення має бути прийнято з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка фактично позбавлена його батьківського піклування.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року ( справа № 631/2406/15-ц провадження № 61-36905св18 ).

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17.

Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

Відповідачі в свою чергу в судові засідання жодного разу не з`являлися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи усіх засідань, які відбувалися, як і в судове засідання, яке було призначено на 16.05.2024 року, жодних заяв та клопотань від останніх на адресу суду не надходило, як і не надходило жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача, тобто, саме таким чином розпорядилася своїми правами. Зазначене свідчить про байдужість відповідачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Всі наведені вище факти, як кожен окремо так в сукупності, свідчать проте, що відповідачі свідомо ухиляються від покладеного на них обов`язків по вихованню їхньої дитини, не піклуються про фізичний і духовний її розвиток, не відвідують, не надають матеріальної допомоги на її утримання та не зверталися до позивача щодо повернення їхньої малолітньої дитини.

Питання щодо можливості позбавлення батьківських прав вирішувалось також Верховним Судом у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 638/1496/17-ц (провадження № 61-35874св18), від 27 січня 2021 року у справі № 398/4299/17 (провадження № 61-2861св20), від 16 червня 2021 року у справі № 315/1279/19 (провадження № 61-3821св21).

У постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18) зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 296/7848/16-ц (провадження № 61-43695св18) зазначено, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) зазначено про те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачі не намагаються змінитися та зробити все від них залежне для належного виконання батьківських обов`язків, останні свідомо ухиляються від цього, чим створюють загрозу для дитини.

Тому, суд приходить до переконання, що наразі змінити поведінку відповідачів у кращу сторону неможливо.

Зазначене підтверджується, як матеріалами справи так і обставинами встановленими під час розгляду даної цивільної справи.

В судовому засіданні встановлено відсутність об`єктивних підстав, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку батьків по відношенню до їхньої дитини, тому суд приходить до переконання, що інші заходи впливу на відповідачів, окрім позбавлення їх батьківських прав, будуть недостатніми, а позбавлення відповідачів батьківських прав буде відповідати в першу чергу саме інтересам дитини.

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, проте у цій справі з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, а також із встановлених обставин на підставі досліджених та оцінених доказів у справі, які вказують на нехтування матір`ю своїм батьківським обов`язком, є всі підстави щодо позбавлення відповідачки батьківських прав.

Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Аналогічна правова позиція мститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2021 року у справі № 331/8310/15, провадження № 61-4879св20.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, в судовому засіданні під час розгляду вказаної справи знайшло свого підтвердження того, що відповідачі у відповідності до вимог ст. 164 СК України ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини.

Всі наведені вище факти, як кожен окремо так в сукупності, свідчать проте, що відповідачі, свідомо ухиляються від покладених на них обов`язки по вихованню дитини, не піклуються про фізичний і духовний її розвиток, не надають матеріальної допомоги на її утримання та не в змозі забезпечити дитині належні умови для проживання та виховання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає необхідним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно їх малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст. 56 Цивільного кодексу України органи, на які покладено здійснення опіки та піклування, їх права та обов`язки щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом.

Безпосереднє ведення справ щодо опіки та піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи і управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад.

Ведення справ з опіки і піклування щодо неповнолітніх здійснюється органами в справах сім`ї та молоді та службою в справах неповнолітніх. Органи освіти здійснюють діяльність з питань виявлення, обліку та передачі дітей - сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, до дитячих будинків, шкіл-інтернатів різних профілів, на усиновлення, під опіку (піклування). Щодо осіб, визнаних судом недієздатними чи обмежено дієздатними ведення справ покладено на відділи охорони здоров`я. Щодо дорослих дієздатних осіб, що потребують піклування за станом здоров`я - на органи соціального захисту населення. Ці відділи виконують усю підготовчу роботу, пов`язану з призначенням опіки (піклування), здійснюють організаційні і контрольні функції.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі.

Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідачів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 150, 155, 164 СК України, ст. ст. 2, 5, 12, 13, 19, 43, 44, 49, 76, 77, 80, 81, 89, 126, 127, 178, 128, 131, 141, 209, 210, 247, 263-265, 273, 280-289 ЦПК України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянку України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частці з кожного на користь держави судові витрати по справі - 1073,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення та підписання повного тексту судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив за письмовою заявою відповідача, поданою у відповідності до вимог ст.. 285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування (, 02225, м. Київ, проспект Червоної Калини, 29)

Відповідачі: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, місце проживання: АДРЕСА_1 )

Повний текст рішення складено 23.05.2024 року.

Суддя: Н.Г.Таран