КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 756/3970/22 Головуючий у суді першої інстанції - Майбоженко А.М.
Номер провадження № 22-з/824/1070/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове судове рішення)

01 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», подану представником Остащенко Олесею Миколаївною, про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою ОСОБА_2 , на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та припинення права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року та ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 рокузалишено без змін.

В подальшому, 17 червня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від представника ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» - Остащенко О.М. про ухвалення додаткового судового рішення, відповідно до якої представник просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 54 000 грн.

Заявник вказує, що в судовому засіданні 10 червня 2024 року до закінчення судових дебатів представником зроблено заяву про те, що докази розміру судових витрат будуть подані протягом п`яти днів з моменту ухвалення постанови.

Так, представник Остащенко О.М. зазначає, що між ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» та АБ «Остащенко» укладено договір №116 від 05 лютого 2024 року про надання правової допомоги та Додаткову угоду №1 від 05 лютого 2024 року, відповідно яких розмір гонорару обраховується відповідно до ставки: одна година надання правової допомоги - 3 000 грн та участь в одному судовому засіданні - 4 000 грн.

В процесі надання правової допомоги АБ «Остащенко» надано правову допомогу, гонорар за яку склав 54 000 грн, з яких первинна консультацію тривалістю 30 хвилин - 1 500 грн, аналіз апеляційної скарги тривалістю 4 години - 12 000 грн, аналіз матеріалів справи тривалістю 4 години 30 хвилини - 13 500 грн, написання відзиву на апеляційну скаргу тривалістю п`ять годин - 15 000 грн, участь в трьох судових засіданнях - 12 000 грн. Вказаний розмір підтверджується Актом виконаних робіт від 12 червня 2024 року.

Враховуючи викладене, адвокат Остащенко О.М. просить задовольнити заяву про ухвалення додаткового судового рішення.

28 червня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшли заперечення від ОСОБА_1 щодо поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення, відповідно до яких зазначено, що заявлений розмір судових витрат є необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи.

Крім того, у поданих запереченнях зазначено, що у разі відсутності обґрунтування поважних причин не подання доказів понесених судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, то суд має відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні поданої заяви ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» про ухвалення додаткового судового рішення.

Заява про ухвалення додаткового судового рішення подана в строк, встановлений ст.141 ЦПК України.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Зазначений висновок міститься у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 306/1198/17 від 08 квітня 2020 року.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.141 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» в апеляційному суді представляла адвокат Остащенко О.М., що підтверджується відповідною копією ордеру серії АА №1405789 від 09 лютого 2024 року (а.с.26, т.3).

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представником Остащенко О.М. не було заявлено попереднього (орієнтовного) розміру судових витрат, які очікує понести ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» в суді апеляційної інстанції.

В судовому засіданні 10 червня 2024 року представником ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» - Остащенко О.М. було зроблено заяву про те, що докази понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення апеляційним судом.

Разом із заявою про ухвалення додаткового судового рішення представником Остащенко О.М. було надано копію Договору №116 про надання правової допомоги від 05 лютого 2024 року, укладеного між АБ «Остащенко» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ», відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (а.с.124, т.3).

Відповідно до положень п.4.1 Договору передбачено, що за надання правової допомоги адвокатським бюро, клієнт оплачує гонорар в розмірі, встановленому додатковою угодою до цього договору.

В матеріалах справи міститься Додаткова угода №1 від 05 лютого 2024 року до Договору №116 про надання правової допомоги від 05 лютого 2024 року, згідно якої сторони домовились, що гонорар адвокатського бюро за надання правової допомоги складає: 1 година надання правової допомоги - 3 000 грн; участь в одному судовому засіданні - 4 000 грн (а.с.125, т.3).

Також представником було надано Акт виконаних робіт від 12 червня 2024 року, згідно якого в процесі надання правової допомоги клієнту в Київському апеляційному суді в цивільній справі №756/3970/22, адвокатським бюро була надана наступна правова допомога, гонорар за яку складає 54 000 грн: первинна консультація - 30 хв. 1 500 грн; аналіз апеляційної скарги - 4 год. 12 000 грн; аналіз матеріалів справи - 4 год. 30 хв. 13 500 грн; написання відзиву на апеляційну скаргу - 5 год. 15 000 грн; участь в трьох судових засіданнях - 12 000 грн (а.с.123, т.3).

Колегія суддів дослідивши матеріали справи та обґрунтування заяви про стягнення витрат на правову ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ», подану представником Остащенко О.М., вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Від представника ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» - Остащенко О.М. надійшло клопотання проводити розгляд поданої заяви про стягнення судових витрат за відсутності представника ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ». Подану заяву підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила проти задоволення поданої заяви про стягнення судових витрат й просила її залишити без задоволення, посилаючись на необґрунтованість та неспівмірність заявлених сум до стягнення.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, до суду апеляційної інстанції не з`явились.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про розгляд справи.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

З урахуванням принципу розумності, суд зауважує, що: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

У справі, що переглядається представником ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» у відзиві на апеляційну скаргу не було зазначено орієнтовного (попереднього) розміру судових витрат, які очікує понести товариство; в судовому засіданні 10 червня 2024 року було зроблено заяву відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України; заяву про ухвалення додаткового судового рішення було подано в строк, встановлений законом.

Разом з тим, дослідивши надані докази понесених судових витрат, апеляційний суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви представника ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання нею доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Апеляційний суд враховує, що документи, які були подані на підтвердження понесених судових витрат датуються лютим 2024 року, лише Акт виконаних робіт складено після ухвалення судового рішення апеляційним судом. Представником товариства не було обґрунтовано причини не подання зазначених доказів до закінчення судових дебатів у справі.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 (провадження № 61-4799св23).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для залишення заяви ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ», поданої представником Остащенко О.М., без задоволення.

Керуючись ст.ст.133, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», подану представником Остащенко Олесею Миколаївною, про ухвалення додаткового судового рішення залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 01 липня 2024 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв