Єдиний унікальний номер 235/4734/24
Провадження № 2/235/1329/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря судового засідання Леонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Трун О.В., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі ТОВ «Краснолиманське») про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 23.04.2018 по 10.11.2020 він працював в ТОВ «Краснолиманське», звільнений з підприємства за власним бажанням. При звільненні підприємство не провело з ним повний остаточний розрахунок з виплати заробітної плати, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2024 року (справа № 235/1749/24) з ТОВ «Краснолиманське» на його користь стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 204 726,08 грн. 8 травня 2024 року рішення суду в примусовому порядку виконано в повному обсязі.

На підставі положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути компенсацію втрати частини заробітку за період з 01.11.2019 до моменту фактичного розрахунку 08.05.2024 в розмірі 109 223,78 грн (а.с.1-4, 23-28).

Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом; вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено строк для подання відповідачем відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.20).

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги відповідач не визнав з наступних підстав.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.03.2024 (справа № 235/1749/24) з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 204 726,08 грн (без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів).

Судове рішення виконано в повному обсязі 08.05.2024, що не заперечує і сам позивач.

Позивач просить стягнути компенсацію втрати частини заробітку у сумі 101 870,01 грн за період з 01.11.2019 до моменту фактичного розрахунку (08.05.2024), але заборгованість з виплати заробітної плати у відповідача перед позивачем виникла лише з листопада 2019 року по листопад 2020 року.

Зазначає, що з позицією позивача неможливо погодитися, оскільки згідно зі ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує за виконану ним роботу, а позивач був 10.11.2020 звільнений. Тобто заявлені позовні вимоги до моменту фактичного розрахунку безпідставні, так як у позивача вже після 10.11.2020 ніяких трудових відносин не було.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» дію закону на 2023 рік зупинено. Тобто у 2023 році не проводиться нарахування сум індексації, які визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 (зі змінами), роз`яснення норм якого надає Мінсоцполітики.

При цьому остаточна сума компенсації відповідно до приписів законодавства підлягає розрахунку на день виплати боргу та не залежить від дати ухвалення судового рішення.

Тобто, розмір компенсації втрати частини заробітку за період з 01.11.2019 до моменту фактичного розрахунку (08.05.2024) на користь ОСОБА_1 , як зазначено у позовній заяві, є фактично невірно визначеним, тому що 23.04.2018 позивач працевлаштувався на підприємство, а заборгованість виникла з листопада 2019 року. Таким чином, позовні вимоги позивача викликають сумнів у достовірності періоду і є значно завищеними, тому і алгоритм розрахунку суперечить нормам чинного законодавства. Отже, вимоги щодо стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати підлягають відмові у задоволенні позовних вимог.

Відповідач також вважає вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про нарахування та виплату йому компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01.11.2019 до моменту фактичного розрахунку 08.05.2024, в тому числі з листопада 2019 року по листопад 2020 року включно відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку № 159.

У свою чергу відповідач не відмовляв позивачу своїм рішенням у виплаті відповідної компенсації, отже, право позивача ще не було порушено відповідачем, тому звернення позивача до суду з цим позовом є передчасним. Звернення позивача слід розцінювати як форму волевиявлення відповідача щодо відмови у видачі позивачеві компенсації втрати частини доходів через порушення строків їх виплати.

Відповідач наголошує, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-111 та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник або уповноважений ним орган (особа) може або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, або відмовити у її виплаті, і тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

На думку відповідача, законодавцем передбачене обов`язкове досудове врегулювання спору у правовідносинах щодо виплати компенсації втрати частини доходів шляхом подання заяви до підприємства, при чому виключно відмову останнього за наслідком розгляду такого звернення особа може оскаржити у судовому порядку.

За таких обставин, відповідач вважає, що позовна заява про стягнення компенсації втрати частини доходів в сумі 101 870,01 грн задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Відповідач також зауважує, що дії позивача направлені на безпідставне збагачення в судовому порядку і суд є інструментом такого збагачення.

ТОВ «Краснолиманське» протягом багатьох років є флагманом енергетичного комплексу України, а також містоутворюючим та бюджетоутворюючим підприємством і знаходиться у м. Родинське Покровської міської територіальної громади Покровського району Донецької області. Після початку війни російським агресором вугледобувна галузь переживає глибоку кризу, виконуючи свою господарську діяльність, підприємство платить податки до бюджету країни, виплачує заробітну плату працівникам, які кожен день, ризикуючи своїм життям, роблять спуски під землю, щоб давати енергетичну стабільність для внутрішнього виробника електроенергії та постачання цієї електроенергії до осель українських сімей.

На підставі наведеного відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.32-35).

Дослідивши письмові докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» з 23 квітня 2018 року по 10 листопада 2020 року, звільнений за п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я (а.с.8-9).

Конституцією України гарантується право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно зі ст.94 КЗпП України, ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором.

Частина 1 ст.47 КЗпП України зобов`язує роботодавця у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (ч.2 ст.116 ЦПК України).

Згідно зі ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

У ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»).

Відповідно до п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Згідно з довідкою ТОВ «Краснолиманське» № 455 від 08.07.2024 заборгованість з виплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з листопада 2019 року серпень 2020 року, жовтень листопад 2020 року становила 204 726,08 грн, у т.ч.: листопад 2019 року 10263,97 грн, грудень 2019 року 13 362,26 грн, січень 2020 року 18 556,47 грн, лютий 2020 року 19 155,27 грн, березень 2020 року 19 728,92 грн, квітень 2020 року 23 840,30 грн, травень 2020 року 27 501,84 грн, червень 2020 року 3 773,65 грн, липень 2020 року 13 067,02 грн, серпень 2020 року 6 102,17 грн, жовтень 2020 року 632,48 грн, листопад 2020 року 48 741,73 грн (а.с.37).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2024 року (справа № 235/1749/24, провадження № 2/235/728/24) з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнута заборгованість по заробітній платі в розмірі 204 726,08 грн без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів (а.с.10-12).

Згідно з платіжною інструкцією № 3594 від 08.05.2024 ОСОБА_1 сплачено борг, стягнутий з ТОВ «Краснолиманське» згідно з виконавчим листом, виданим Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 26.04.2024 у виконавчому провадженні № 74946097 в сумі 204 726,08 грн (а.с.13).

Отже, позивач має право на стягнення з відповідача як роботодавця на свою користь як працівника компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Компенсація втрати частини заробітку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням щомісячних індексів споживчих цін Держкомстату становить:

за листопад 2019 року (99,8 х 100,5 х 101,0 х 126,6 х 105,1 х 100,4 х 100,3 х 100,5 х 100,2 : 100) х 10 263,97 грн : 100 = 5 699,58 грн;

за грудень 2019 року (100,5 х 101,0 х 126,6 х 105,1 х 100,4 х 100,3 х 100,5 х 100,2 : 100) х 13 362,26 грн : 100 = 6 750,61 грн;

за січень 2020 року (99,7 х 100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 х 100,4 х 100,3 х 100,5 х 100,2 : 100) х 18 556,47 грн : 100 = 10 302,55 грн;

за лютий 2020 року (100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 х 100,4 х 100,3 х 100,5 х 100,2 : 100) х 19 155,27 грн : 100 = 10 725,04 грн;

за березень 2020 року (100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 х 100,4 х 100,3 х 100,5 х 100,2 : 100) х 19 728,92 грн : 100 = 10 801,58 грн;

за квітень 2020 року (100,3 х 100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 х 100,4 х 100,3 х 100,5 х 100,2 : 100) х 23 840,30 грн : 100 = 12 759,33 грн;

за травень 2020 року (100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 х 100,4 х 100,3 х 100,5 х 100,2 : 100) х 27 501,84 грн : 100 = 15 725,55 грн;

за червень 2020 року (99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 х 100,4 х 100,3 х 100,5 х 100,2 : 100) х 3 773,65 грн : 100 = 1 990,98 грн;

за липень 2020 року (99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 х 100,4 х 100,3 х 100,5 х 100,2 : 100) х 13 067,02 грн : 100 = 7 014,38 грн;

за серпень 2020 року (100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 х 100,4 х 100,3 х 100,5 х 100,2 : 100) х 6 102,17 грн : 100 = 3 294,56 грн;

за жовтень 2020 року (101,3 х 100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 х 100,4 х 100,3 х 100,5 х 100,2 : 100) х 632,48 грн : 100 = 326,99 грн;

за листопад 2020 року - (100,9 х 110,0 х 126,6 х 105,1 х 100,4 х 100,3 х 100,5 х 100,2 : 100) х 48 741,73 грн : 100 = 24 253,88 грн.

Всього загальна сума компенсації втрати частини заробітку, на яку має право позивач, становить 109 645,03 грн (5699,58 грн + 6750,61 грн + 10302,55 грн + 10725,04 грн + 10801,58 грн + 12759,33 грн + 15725,55 грн + 1990,98 грн + 7014,38 грн + 3294,56 грн + 326,99 грн).

Разом з тим, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що міститься у ст.13 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача компенсація втрати частини заробітку за період з листопада 2019 року по серпень 2020 року, з жовтня 2020 року по листопад 2020 року в сумі 109 223,78 грн. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Посилання відповідача на зупинення на 2023 рік відповідно до п.3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» дії Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» суд знаходить безпідставним, оскільки даним законом регулюється саме порядок індексації грошових доходів населення, тоді як позивач просить стягнути з роботодавця компенсацію втрати частини ним заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно сумі задоволених позовних вимог в розмірі 968,96 грн.

Згідно зі ст.ст.115, 116 КЗпП України, ст.ст.1, 21, 24, 34 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.2, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, керуючись ст.ст.4, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (м. Київ, Шевченківський район, вулиця Хмельницького Богдана, 64, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини заробітку за період з 1 листопада 2019 року по 31 серпня 2020 року, з 1 жовтня 2020 року по 30 листопада 2020 року в сумі 109 223 (ста дев`яти тисяч двохсот двадцяти трьох) гривень 78 копійок без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (м. Київ, Шевченківський район, вулиця Хмельницького Богдана, 64, ) в дохід держави судовий збір в розмірі 968 (дев`ятисот шістдесяти восьми) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції за правилами ст.ст.354, 355 ЦПК України.

Суддя Г.В. Назаренко