РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/13268/23

Провадження № 2/712/809/24

19 липня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Ганджі В.І.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог та аргументів учасників справи

04 грудня 2023 року адвокат Гарбазей Дмитро Олександрович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

12 січня 2024 року адвокат Гарбазей Дмитро Олександрович в інтересах ОСОБА_1 скерував уточнену позовну заяву до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» № 16 п/тз від 28.12.2018 позивачку прийнято на посаду оператора інформаційно-комунікаційних мереж І категорії кол-центру ТОВ «Черкасиенергозбут».

04.07.2022 наказом ТОВ «Черкасиенергозбут» № 181 /п/тз від 04.07.2022 позивачку переведено на посаду фахівця II категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру. Протягом 2018 року і по день її звільнення, 13.11.2023, жодних дисциплінарних стягнень до позивачки застосовано не було.

Наказом ТОВ «Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 № 186 введена в дію Посадова інструкція здійснення працівником ТОВ «Черкасиенергозбут» діяльності на посаді фахівця II категорії кол-центру інформаційно-консультативного центру, ПІ-191, версія - 03.

О 13 год. 28 хв. 23.10.2023 начальником відділу персоналу Брикун Т. позивачці було вручено повідомлення № 2821-1/03В-2023 від 23.10.2023, відповідно до якого ТОВ «Черкасиенергозбут» змінено її посадову інструкцію (впроваджено Посадову інструкцію здійснення працівником ТОВ «Черкасиенергозбут» діяльності на посаді фахівця II категорії кол-центру інформаційно-консультативного центру, ПІ-191, версія - 03) та зобов`язано її ознайомитися з останньою та надати до 15 год. 45 хв. 23.10.2023 згоду чи не згоду на продовження роботи у змінених умовах праці.

На виконання вказівки директора Товариства ОСОБА_4 позивачкою була подана заява, якою вона висловила свою згоду на зміну істотних умов праці. При цьому нею було повідомлено керівництво Товариства щодо ряду недоліків Посадової інструкції, які необхідно було б усунути.

У відповідь на заяву позивачки директором Товариства близько 16 год. 10 хв. було вручено позивачці повідомлення № 2823-1/03-2023 від 23.10.2023 року про надання згоди чи не згоди на продовження роботи зі зміненими умовами праці зі строком подання такої заяви до 16 год. 15 хв. 23.10.2023. Разом з цим повідомленням було надано два бланки (форми згоди та незгоди).

Позивачка на виконання вказівки директора Товариства заповнила бланк згоди, в якій також повідомила про наявність зауважень до змісту посадової інструкції.

Після розгляду заяви на продовження роботи зі зміненими умовами позивачці було знову близько 16 год. 45 хв. начальником відділу персоналу Брикун Т. вручено повідомлення № 2824-1/03-2023 від 23.10.2023 з зазначенням, що її зауваження відхилені, відтак їй пропонується знову надати згоду чи не згоду на продовження праці зі зміненими умовами. Позивачка знову надала згоду та почала її заповнювати. Проте в неї підвищився тиск, наслідком чого стала її госпіталізація з робочого місця до лікувальної установи з подальшим проходженням стаціонарного лікування. Близько 18 години 23.10.2023 їй в мобільному додатку «Ощадбанк» надійшли кошти від ТОВ «Черкасиенергозбут» з призначенням платежу: «Заробітна плата, розрахункові жовтень 2023».

Пізніше ввечері, о 18 год. 37 хв., в вайбері їй надійшло повідомлення від начальника відділу персоналу ОСОБА_5 зі вкладенням у формі фотокопій наказу ТО «Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 № 450/п/тз «Про звільнення фахівця II категорії кол-центру інформаційно-консультативного центру ОСОБА_6 за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗП актів без номеру за 23.10.2023, розрахункового листка.

03.11.2023 кур`єром їй було вручено копію наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» від 03.11.2023 № 481/п/тз, яким внесено зміни до наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 № 450/п/тз в частині дати його звільнення, а саме звільнення її першим робочим днем після закриття лікарняного, 13.11.2023 року.

В ТОВ Черкасиенергозбут» не відбулося жодних змін в організації виробництва і праці, а як наслідок і змін істотних умов праці, затвердження нової посадової інструкції в жодному разі не є змінами істотних умов праці і позивачка не відмовлялася в жодній з трьох заяв-згод на продовження роботи у змінених умовах праці.

Як вбачається зі змісту наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 № 186 в ведена в дію Посадова інструкція здійснення працівником ТОВ «Черкасиенергозбут» діяльності на посаді фахівця II категорії кол-центру інформаційно-консультативного центру, ПІ-191, версія - 03, наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» від 03.11.2023 № 481/п/тз, наказу ТОВ Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 № 450/п/тз такі зміни не відбулися. Доказом цьому є відсутність в наказах про її звільнення будь-яких доказів таких змін в організації виробництва і праці.

Наказом ТОВ «Черкасиенергозбут» від 05.10.2021 № 103 введена в дію Типова посадова інструкція здійснення працівником ТОВ «Черкасиенергозбут» діяльності на посаді фахівця І категорії, фахівця II категорії, фахівця кол-центру інформаційно-консультативного центру, ТПІ-77, версія - 01.

Відповідно до п. 2.1 - 2.1.4 на її як фахівця II категорії покладалися ряд обов`язків по роботі зі споживачами, які вона сумлінно виконувала.

Наказом ТОВ «Черкасиенергозбут» від 20.03.2023 № 58 введена в дію Посадова інструкція здійснення працівником ТОВ «Черкасиенергозбут» діяльності на посаді фахівця II категорії кол-центру інформаційно-консультативного центру, ПІ-144, версія - 01.

При ознайомленні нею було виявлено ряд порушень чинного законодавства та неточностей, про які вона повідомила роботодавця доповідною запискою від 24.03.2023 № 5- 12.1/04-2023 та доповідною запискою від 29.03.2023 № 10-12.1/04-2023, а саме: вона не є суб`єктом нормотворення, а тому не може керуючись п. 2.1.10 Посадової інструкції ПІ-144, версія - 01, готувати пропозиції щодо внесення змін до нормативно-правових актів, що регулюють роботу кол-центру та самостійно розробляти проекти вищевказаних змін, не є її повноваженнями: підготовка інформації на запити фізичних осіб, підприємств, установ та організацій та/або контролюючих органів, як це передбачено п. 2.1.11 Посадової інструкції ПІ-144, версія 01; забезпечення ведення та формування справ у кол-центрі інформаційно-консультативного центру Товариства; є порушенням постанови НКРЕКП від 12.06.2018 № 373 «Про затвердження Мінімальних вимог до якості обслуговування споживачів електричної енергії кол-центрами» відбуття ним у відрядження в межах України без дотримання вимог щодо якості обслуговування споживачів електричної енергії кол-центрами (п. 1.7, 2.1.23 Посадової інструкції).

Вона службовими записками зверталася до керівництва Товариства для приведення її посадової інструкції до вимог чинного законодавства. Проте щоразу заступником директора ТОВ «Черкасиенергозбут» з юридичних та організаційних питань ОСОБА_7 давалася відписка та відмова. Тобто фактично роботодавець змушував її погодитися з обов`язками, які вона ні за освітою, а ні за повноваженнями та статусом не має права здійснювати.

Станом на день подання позову до суду у позивача відсутня можливість розрахунку середньоденного заробітку для визначення суми середнього заробітку, що підлягає стягненню з роботодавця в разі поновлення працівника на роботі. Причиною цьому є відсутність у позивача розрахункового листка за жовтень 2023 року. У зв`язку з незаконним звільненням відповідачем завдано позивачу моральної шкоди в розмірі 100 000,00 гривень. Попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат становить: професійна правнича допомога - 15 000,00 гривень.

Просить суд визнати незаконними та скасувати наказ товариства з обмеженою відповідальна «Черкасиенергозбут» 23.10.2023 № 450/п/тз «Про звільнення фахівця II категорії кол- центру інформаційно-консультативного центру ОСОБА_6 за п. 6 ч. 1 ст. КЗПП». Визнати незаконними та скасувати наказ ТОВ «Черкасиенергозбут» від 03.11.2023 № 481/п/тз «Про внесення змін до наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 № 450/п/тз «Про звільнення фахівця II категорії кол-центру інформаційно-консультативного центру ОСОБА_6 за п. 6 ч. 1 ст КЗПП». Поновити ОСОБА_1 на посаді фахівця II категорії кол-центру інформаційно-консультативного центру ТОВ «Черкасиенергозбут» з 14.11.2023. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу. Стягнути з ТОВ «Черкасиенергозбут» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди розмірі 100000 гривень. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

18 січня 2024 року представник відповідача скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 працювала на посаді фахівця II категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру ТОВ «Черкасиенергозбут». Наказом від 23.10.2023 № 186 «Про затвердження посадової інструкції фахівця II категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру» затверджено нову посадову інструкцію фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру (ПІ-191 версія 03), яка вводиться в дію з 24.10.2023, чим фактично змінено істотні умови праці. ОСОБА_1 із зазначеним наказом ознайомлена 23.10.2023 (13 год 30 хв). Також, 23.10.2023 ОСОБА_1 вручено повідомлення про затвердження нової редакції посадової інструкції, у зв`язку з чим запропоновано подати письмову згоду/незгоду на продовження роботи зі зміненими умовами праці до 15 год 45 хв 23.10.2023 (отримано ОСОБА_1 23.10.2023 о 13 год 28 хв). До спливу зазначеного строку ОСОБА_1 подала заяву від 23.10.2023 де зазначила про те, що не проти виконувати обов`язки, які прописані у ПІ-191 версія 03, проте там є ряд недоліків потрібно внести зміни та не повернула посадову інструкцію з відміткою про ознайомлення, що свідчило про незгоду позивачки на продовження роботи із зміненими умовами праці. 23.10.2023, у зв`язку з неможливістю однозначно встановити із вказаної заяви, чи працівником висловлена згода або не згода продовжувати роботу із зміненими умовами праці, Товариство повторно вручило ОСОБА_1 повідомлення про необхідність надання письмової незгоди на продовження роботи зі зміненими умовами праці та надало відповідні бланки. На зазначеному повідомленні ОСОБА_1 вказала, що: «надаю згоду працювати згідно посадової інструкції № 191 версія 03 від 23.10.2023 після усунення недоліків, які були вказані мною у заяві». Також, ОСОБА_1 подано бланк заяви про згоду продовжувати роботу зі зміненими істотними умовами праці, де зазначено, що згоду на роботу зі зміненими істотними умовами праці буде надано після внесення змін до ПІ-191 версія 03. Тобто, позивач не надала згоди на роботу зі зміненими істотними умовами праці.

23.10.2023 о 16 год 44 хв Товариством надано ОСОБА_1 третє повідомлення про зміну істотних умов праці де зазначено, що до ПІ-191 версія 03 зміни вноситись не будуть, у зв`язку з чим запропоновано надати згоду або не згоду продовжувати роботу із зміненими і вами праці та надано відповідні бланки.

Працівник після отримання зазначеного повідомлення, подала бланк заяви про згоду продовжувати роботу зі зміненими істотними умовами праці, на якому власноручно зазначила, що погоджується працювати із зміненими умовами прані після внесення змін вказаних у її заяві від 23.10.2023. Тобто, позивач не надала згоди на роботу зі зміненими істотними умовами праці.

У зв`язку з відмовою працівника ознайомлюватись з ПІ-191 версія 03 комісією Товариства складено акт № б/н від 23.10.2023 про відмову ОСОБА_8 , в ознайомленні з ПІ-191 версія 03. Враховуючи відмову ОСОБА_1 від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці, роботодавцем прийнято наказ № 450/п/тз від 23.10.2023 «Про звільнення фахівця категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру ОСОБА_6 за п. 6 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України»

ОСОБА_1 , з метою уникнення ознайомлення з наказом № 450/п/тз від 23.10.2023 попросила невстановлену особу викликати швидку та залишила місце роботи у супроводі лікарів швидкої і 23.10.2023 на роботу не поверталась.

23.10.2023 комісією складено акт № б/н про неможливість ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про звільнення, у зв`язку з чим працівнику засобами поштового зв`язку направлено копію наказу про звільнення від 23.10.2023 № 450/п/тз та повідомлення про необхідність отримання трудової книжки ОСОБА_1 (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення 652).

Також, 23.10.2023 ОСОБА_1 направлено повідомлення про необхідність ознайомлення з наказом про звільнення кур`єром, проте кур`єр повернув відправлення із зазначенням, що працівник відмовилась отримувати зазначені документи (накладна 018841).

24.10.2023 Товариству стало відомо, що ОСОБА_1 перебуває на лікарняному з 13.10.2023. Враховуючи відкриття листка непрацездатності ОСОБА_1 № 9403546- -1 від 23.10.2023 Товариством прийнято наказ № 453/п/тз від 24.10.2023 «Про внесення змін до наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 № 450/п/тз «Про звільнення фахівця II категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру ОСОБА_6 за п. 6. ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України», яким визначено дату звільнення - 27.10.2023 (перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність). Наказ № 453/п/тз від 24.10.2023 було направлено ОСОБА_1 кур`єром, проте кур`єр повернув відправлення із зазначенням, що ОСОБА_1 домовилась отримувати зазначені документи (накладна 018694).

27.10.2023 Товариству стало відомо, що ОСОБА_1 перебуває на лікарняному з 27.10.2023. враховуючи відкриття листка непрацездатності ОСОБА_1 № 7789450-1 від 27.10.2023 Товариством прийнято наказ № 461/п/тз від 27.10.2023 «Про внесення змін до наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 № 450/п/тз «Про звільнення фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру ОСОБА_6 за (перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність). 13.11.2023 ознайомилась № 461/п/тз від 27.10.2023 під підпис отримала його копію.

03.11.2023 Товариству стало відомо, що ОСОБА_1 перебуває на лікарняному з 04.11.2023. Враховуючи відкриття листка непрацездатності ОСОБА_1 № 7940306-1 від 04.11.2023 Товариством прийнято наказ № 481/п/тз від 03.11.2023 «Про внесення змін до наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 № 450/п/тз «Про звільнення ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру ОСОБА_9 за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України», яким визначено дату звільнення 13.11.2023. ОСОБА_1 03.11.2023 під підпис та отримала його копію, а також повторно ознайомилась із зазначеним наказом -13.11.2023

Остаточне звільнення ОСОБА_1 відбулось 13.11.2023 та відповідно з ОСОБА_1 проведено остаточний розрахунок при звільненні.

Протягом періоду перебування на лікарняному з 23.10.2023 по день остаточного звільнення - 13.11.2023 ОСОБА_1 не подавались заяви щодо її згоди працювати у змінених умовах праці. Під час звільнення ОСОБА_1 було виплачено всі належні при звільненні суми.

13.10.2023 року ТОВ «Черкасиенергозбут» прийнято наказ № 181 «Про зміну в організації виробництва і праці кол-центру інформаційно-консультаційного центру», яким на підставі Положення про інформаційно-консультаційний центр ТОВ «Черкасиенергозбут», Версія 02, ствердженого та введеного в дію наказом ТОВ «Черкасиенергозбут» № 169 від 18.10.2022.

Щодо твердження позивача, що ТОВ «Черкасиенергозбут» спочатку затвердило посадову інструкцію фахівця II категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру, а лише потім повідомив працівника про зміну істотних умов праці, то повідомлення позивача про зміну істотних умов відбулось у чіткій відповідності до частини 2 статті 3 Закону України «Про організацію нових відносин в умовах воєнного стану».

Звертають увагу суду, що ні наказ від 23.10.2023 № 186, ні посадова інструкція фахівця II категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру (ПІ-191 версія 03), ні окремі їх положення не були визнані протиправними або нечинними, а тому твердження позивача про внесення у посадову інструкцію протизаконних вимог є нічим не підтвердженим припущенням.

Щодо твердження позивача, що нею начебто тричі надавались згоди на продовження роботи зі зміною істотних умов праці, а тому у Товариства не було підстав видавати наказ № 450/п/тз від 23.10.2023, зазначають, що дане твердження є безпідставним з огляду на таке.

Наголошують, що встановлення позивачем умов щодо внесення змін до посадової інструкції для подальшого продовження роботи згідно зміненої посадової інструкції, навіть після письмового повідомлення ТОВ «Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 (о 16 год 44 хв) про зміну істотних умов праці, де зазначено, що до ПІ-191 версія 03 зміни вноситись не будуть, у зв`язку з чим запропоновано надати згоду або не згоду продовжувати роботу із зміненими умовами праці, свідчить про відсутність згоди на продовження трудових відносин в нових умовах праці.

Законність звільнення ОСОБА_1 згідно пункту 6 частини 1 статті 36 КЗпП України була предметом позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду.

За результатами проведеного заходу державного нагляду щодо законності звільнення ОСОБА_1 згідно пункту 6 частини 1 статті 36 КЗпП України Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці складено акт від 23.11.2023 № Ц/ЧК/28712/259, згідно якого зазначено, що аналізом наданих документів, порушень при звільненні ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України не встановлено.

Крім того твердження позивача про те, що відповідачем не було надано документи, запитувані за адвокатським запитом, про те дане твердження є хибним, оскільки відповідачем було направлено відповіді на запити 07.11.2023 року, 13.11.2023 року, 05.12.2023 року.

Щодо стягнення моральної шкоди, то позивачем не надано доказів завдання даної шкоди відповідачем.

Вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу не підлягає задоволення, як така що не підтверджена належними і допустимими доказами, а сума нічим не обґрунтована і підлягає зменшенню. Обґрунтування підстав для зменшення витрат на правничу допомогу буде надано після надання стороною позивача остаточного розрахунку судових витрат і доказів на їх підтвердження.

31 січня 2024 року представник позивачки скерувала до суду відповідь на відзив, яку обґрунтувала тим, що відповідач необгрунтовано вказує, що позивач надала відмову від погодження умов посадової інструкції при виконанні нею на посаді фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру ТОВ «Черкасиенергозбут», а відтак не погодилася із змінами істотних умов праці. При аналізі поданих відповідачем письмових доказів потрібно звернути увагу суду на наступні документи, які не підтверджують вказані обставини. Для зміни істотних умов праці необхідна наявність змін в організації виробництва і праці.

В наказі №181 від 13.10.2023 року директор ТОВ виділив обсяг збільшення (зміни) посадових обов`язків позивача, а не зобов`язання начальника включати до кола обов`язків фахівця ІІ категорії кол-центру ІКЦ обов`язки законодавчого органу держави та центрального органу виконавчої влади в сфері енергетики.

Вказівка в наказі директора свідчила про доповнення до існуючих обов`язків позивача вказаних посадових обов`язків, а не включення до посадової інструкції нових обов`язків, що не відповідають займаній посаді та кваліфікаційним обов`язкам фахівця даної посади згідно ДКХП.

Доповнення та вказівка на нові обов`язки працівника на посаді фахівця ІІ категорії кол-центру ІКЦ є незаконними діями відповідача при підготовці та складенні посадової інструкції нової версії.

На заяві ОСОБА_1 , від 23.10.2023 року, яка пройшла реєстрацію в електронній системі документообігу ТОВ «Черкасиенергозбут» після присвоєння вхідного номеру не було встановлено контролю директором за виконанням, відповідно такий документ повинен був би розглядатися протягом 30 днів від дати первинної реєстрації. Натомість після подання даної заяви директор товариства не прийняв до уваги зауваження працівника та відмовився їх вносити до проекту посадової інструкції версія 03.

Окрім того, позивачу був наданий обмежений час протягом якого вона мала би бути ознайомлена із зміною істотних умов праці, вручення повідомлення про надання згоди/незгоди супроводжувалося критично малим проміжком часу, а це в свою чергу свідчить, що обстановка була штучно створена відповідачем з метою здійснення примусу надати згоду та підписати посадову інструкцію з посадовими обов`язками, які явно виходили за межі її кваліфікації та виконуваної роботи. Отож, сторона позивача вважає, що за відсутності реквізиту службового документу на заявах-згодах ОСОБА_1 датовані 23.10.2023 року до повідомлення про надання згоди на зміну істотних умов праці не є належними документами, а тому не можуть бути визнані допустимими доказами, саме в контексті спростування обставин незаконності даних наказів про звільнення та належної процедури ознайомлення позивача з істотними умовами праці та ознайомлення з ПІ. Позивач в жодній із заяв не висловила свою чітку і безумовну відмову від виконання покладених на неї обов`язків за вимогами зміненої ПІ-191 від 23.10.2023 року, однак просила привести посадову інструкцію у відповідності до вимог нормативно-правових актів, які приймає та затверджує законодавчий та виконавчий орган влади, а не фізичні особи, як то намагався відповідач покласти на позивача виконання таких обов`язків.

Пропозиції, які виклала позивач у своїй заяві від 23.10.2023 року містили приведення нової посадової інструкції про кваліфікаційних характеристик її як працівника на займаній посаді, а не виконання посадових обов`язків, не обумовлених трудовим договором.

Незаконність дій роботодавця щодо покладення на працівника кол-центру ІКЦ обов`язків не обумовлених трудовим договором свідчить письмовий доказ відповідь НКРЕКП на адвокатський запит в якому визначено, що функціональне призначення ІКЦ це надання консультацій, отримання інформації, розгляд звернень, скарг, претензій, які надійшли усно (на особовому прийомі) або письмово засобами електронного чи поштового зв`язку, та надання обґрунтованих письмових відповідей. Відповідно до положень розділу І Постанови НКРЕКП від 12.06.2018 №373 «Про затвердження Мінімальних вимог якості обслуговування споживачів електричної енергії кол-центрами» визначено, що кол-центр це система надання інформаційних послуг абонентам шляхом обробки їх вхідних звернень, що надходять через засоби телекомунікації (надання відповідей на ці звернення за участю оператора кол-центру та в автоматичному режимі за допомогою голосового меню самообслуговування або перенаправлення звернень до відповідних структурних підрозділів).

В жодному із поданих позивачем документів немає посилання на чітку та безумовну відмову від виконання роботи у зв`язку із істотними змінами праці, тому неодноразові надання повідомлення про надання згоди/не згоди на зміну істотних умов праці видані, звертаю увагу, як службові документи, бо пройшли відповідну реєстрацію з присвоєнням реквізиту службового документу, видані о 16.04 год. надати згоду до 16.15 год. 23.10.2023 року та о 16.42 год. надати згоду до 16.45 год. 23.10.2023р. вказують про вчинення відносно працівника психологічного мобінгу та не надання права бути почутим. Позивач у заяві просила привести у відповідність її посаді посадові обов`язки і давала згоду на подальше виконання роботи.

У п. 3 наказу від 23.10.2023 № 450/п/тз «Про звільнення фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру ОСОБА_9 за п.6 ч.1 ст. 36 КЗпП України» міститься помилка, оскільки відповідно до п.3 ч.2 ст.22 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР: «Відрахування, передбачене частиною першою цієї статті, не проводиться, якщо працівник звільняється з роботи у зв`язку: ..3) …, а також відмовою від продовження роботи у зв`язку з істотною зміною умов праці» (хоча ОСОБА_10 не відмовлялась продовжувати роботу), тобто утримання із заробітної плати ОСОБА_1 суми відпускних коштів, виплачених при наданні щорічної основної відпустки у рахунок невідпрацьованого періоду роботи з 02.01.2023 по 23.10.2023 у кількості 02 календарних дні було протизаконним.

П/п. 2.1 п.2 даного наказу потрібно було виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 02 календарних дні щорічної додаткової відпустки за ненормований робочий день за період роботи з 02.01.2023 по 23.10.2023, що не було зроблено. Зважаючи на це, у жовтні 2023 року ОСОБА_1 був здійснений не у повному обсязі розрахунок та, як наслідок, видана довідка про середньомісячну заробітну плату, яка не відповідає дійсності та містить неправильний розрахунок за жовтень 2023 року, що у подальшому може занизити розрахунок за час вимушеного прогулу позивача.

Невиплачена компенсація за 02 календарних дні щорічної додаткової відпустки за ненормований робочий день ОСОБА_1 1 108,52 грн.

Відповідно до пп. 3.1.6 п.3.1 колективного договору ТОВ «Черкасиенергозбут» на 2021 2024 роки, якщо працівник звільняється за п.6 ст. 36 КЗпП України, йому виплачується вихідна допомога у двократному розмірі середньомісячного заробітку, чого не було зроблено ТОВ «Черкасиенергозбут» 23.10.2023. Остаточна виплата була здійснена лише 15.11.2023, що є порушенням ст. 116, 117 КЗпП України. Також у позивача наразі є претензії щодо недоотримання їй щомісячних премій, починаючи з квітня 2022 року. На жаль, надати підтвердні документи позивач не має змоги, оскільки наразі відбувається досудове розслідування щодо підробки документів адміністрацією ТОВ «Черкасиенергозбут», які стосуються саме виплат щомісячних премій.

05 лютого 2024 року представником відповідача направлено заперечення на відповідь на відзив, які обґрунтовано тим, що відповідач приймаючи наказ від 13.10.2023 № 181 та наказ від 23.10.2023 № 186 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб незаборонений законом. Щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.10.2023, що вона повинна була розглядатися 30 днів, то чинне законодавство передбачає, що документ повинен бути виконаний не пізніше ніж за 30 днів, однак не містить заборони розглядати його раніше. Щодо тверджень позивача про те, що вона в документах не висловила чітку відмову від виконанням своїх обов`язків, то вважає, що це було вчинено навмисно, з метою ініціювання судових спорів. Крім того за результатами проведеного заходу державного нагляду щодо законності звільнення ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України порушень не виявлено.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з викладених підстав у позовній заяві. Додатково пояснила, що у повідомленнях про зміну умов праці позивачці надавались короткі проміжки часу для написання згоди, що призвело до підвищення тиску та госпіталізації до медичного закладу. Останні дві згоди не були зареєстровані офіційно, а тому роботодавець не мав права брати їх у підстави до наказу про звільнення. Також відеозаписом зафіксовано, що другу згоду позивачка віддала начальнику відділу персоналу, а третя залишалась на столі і передати її особисто позивачка не встигла. На відео позивачка не вказувала, що відмовляється виконувати нові обов`язки. Також вказувала, що у новій посадовій інструкції включені обов`язки, які суперечать довіднику характеристик для її посади, а саме п.2.1.16 щодо підготування пропозицій щодо змін до нормативно-правових актів, що стосуються постачання електричної енергії та якості обслуговування споживачів. Посадові обов`язки чітко прописані у постанові НКРЕКП № 373 від 12.06.2018р. про затвердження мінімальних вимог до якості обслуговування споживачів електричної енергії кол-центрами. Крім того, вказувала, що позивачка не була ознайомлена з наказом про зміни в організації праці. Вказувала, що для працівників кол-центру встановлений нормований робочий день з початком з 8 год. з понеділка по п`ятницю та закінченням о 17 год. з понеділка по четвер та 16 год. у п`ятницю. В межах робочого часу позивачці не було вручено наказу про звільнення. При складання акту члени псевдокомісії до позивачки не звертались, а тому вважає даний акт неправдивим та штучно створеним. 23 жовтня 2024 року позивачкою був відпрацьований день і лікарняний відкритий після закінчення робочого часу. Неправомірним вважала, що в наказі про звільнення від 23.10.2024р. зазначалось про її пояснення на повідомлення від 23.10.2024р., хоча вона не давала будь-яких пояснень, а тричі писала згоду продовжувати роботу та висловлювала пропозиції щодо недоліків у новій посадовій інструкції. Крім того, вважала неправомірним в наказі розпорядження про виплату компенсації за дні відпустки за ненормований робочий день, виплату вихідної допомоги, утримання суми відпускних. Також вважала проявом мобінгу з боку начальника відділу персоналу ігнорування усного звернення позивачки щодо надання їй копії згоди, переданої позивачкою, що зафіксовано на відео.

Представник позивачки адвокат Давигора С.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з викладених підстав у позовній заяві. Додатково пояснила, що позивачка не відмовлялась від ознайомлення з посадовою інструкцією у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці. При дослідженні ПІ-191 вбачається не зміна в частині, а внесення тих обов`язків, які не передбачені кваліфікаційним довідником професій випуск № 1 «Фахівці». Накази № 181 від 13.10.2023р. та № 186 від 23.10.2023р. були видані з основної діяльності, а не з кадрових питань. Перша заява була подана позивачкою до директора та зареєстрована, отже набула статус службового документа, але пропозиції не враховані, що вказує на умисел роботодавця звільнити позивачку, а не створити умови для подальшої роботи, врахувавши пропозиції. Неправомірним вважала, що в наказі про звільнення від 23.10.2024 р. зазначалось про врахування пояснення позивачки на повідомлення від 23.10.2024р. № 2824-1-03-2023, хоча вона не давала будь-яких пояснень на вказане повідомлення. Заяви, які не пройшли реєстрацію, не повинні братись до уваги, роботодавець має керуватись Правилами організації діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції 18.06.2015р. № 1000/5. Начальник відділу персоналу після надання позивачці другого повідомлення не вказала на проставлення підпису в П. 191. Попередні посадові інструкції мали відмітку про ознайомлення позивачкою з окремою думкою в такому ж форматі, що і заява від 23.10.2023р. з пропозиціями щодо покращення роботи. Але по попередніх інструкціях до позивачки не застосовувались дисциплінарні стягнення, а в даній ситуації категоричним було звільнення, бо роботодавець не може знайти спільну мову з працівником, який пропонує покращені методи та умови роботи на посаді. Також вказувала, що відповідачем не було доведено, що у позивачки був ненормований день. З приводу актів, які були складені 23.10.2023 р., ніяких наказів про створення комісії зі складу цих осіб не виносилось, жоден з актів не був доведений позивачці. Акт про відмову від отримання наказу складений юридично не грамотно.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні вимог з підстав, викладених у відзиві. Додатково пояснила, що зібраними у справі доказами спростовані твердження позивачки про обставини, на які вона посилалась у позові. Зокрема, у повідомленні від 23.10.2023р. № 2821-1/03В-2023, отриманому позивачкою під підпис 23.10.2023 р. о 13 год. 28 хв., зазначалось: «надаємо затверджену ПІ-191 для ознайомлення шляхом проставлення підпису на аркуші ознайомлення з посадовою інструкцією». Також з дослідженого відеозапису вбачається, що позивачці неодноразово пропонувалось з ПІ-191 шляхом проставлення підпису, проте позивач відповіла, що вона по цій посадовій інструкції працювати не буде. Окрім того, у доповідних записках щодо попередніх інструкцій, зокрема від 12.06.2023р. № 1893, позивака зазначала, що «не можна посилатись на посадові інструкції, з якими працівник не погоджується та підпис свій не ставив у них», що свідчить про обізнаність позивачки про необхідність проставляння особистого підпису на посадовій інструкції у разі згоди, і відмовившись від проставляння особистого підпису фактично не погодилась на роботу із зміненими умовами праці. Також позивачка на бланках згоди на продовження роботи у змінених умовах праці висловлювала незгоду шляхом виставляння умов, тільки за виконання яких вона згодна продовжувати роботу. Навіть після вручення їй повідомлення про відхилення запропонованих нею змін, позивачка втретє надала незгоду на продовження роботи зі зміненими умовами праці. Зазначені дії позивачки свідчать про відсутність її згоди виконувати нову інструкцію ПІ-191. Враховуючи, що дії ОСОБА_1 свідчили про відсутність її згоди на продовження роботи у змінених умовах праці, відповідач у відповідності до п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України прийнято оскаржувані накази. Також зазначала, що предметом даної справи не був розгляд і оцінка Наказу № 186 від 23.10.2023р. «Про затвердження посадової інструкції фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру», а тому, оскільки вказаний наказ не скасовано, не визнано недійсним, доводи позивачки про неправомірність його окремих пунктів не заслуговують на увагу. Окрім того, під час розгляду справи відповідачем доведено належними і допустимими доказами, що положення ПІ-191 не суперечать чинному законодавству, а тому, враховуючи, що саме правом роботодавця є визначення обсягу посадових обов`язків працівника, твердження позивачки про включення до ПІ-191, які вона не повинна виконувати, не є обґрунтованими. Твердження позивачки про недопустимість письмових незгод, які вона подавала, у зв`язку з відсутністю їх самостійної реєстрації, дані заява були додатками до повідомлення, яке було зареєстроване. Також вказані заяви про незгоду, оформлені на бланку згоди, були підписані позивачкою, і в цих документах можливо ідентифікувати як автора, так і час їх оформлення. В зв`язку з перебуванням позивачки на лікарняному дату її звільнення було змінено. З наказом про звільнення від 23.10.2023р. № 450/п/тз та наказами про внесення до нього змін позивачку було ознайомлено під підпис в останній день роботи. До останнього дня роботи включно позивачкою не було висловлено згоду на продовження роботи зі зміненими умовами праці.

Письмові виступи учасників долучені до матеріалів справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Суд вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Хід розгляду справи

07 грудня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

09 січня 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси позовну заяву залишено без руху.

18 січня 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси продовжено розгляд справи.

25 січня 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси продовжено процесуальний строк на подання відповіді на відзив.

18 квітня 2024 оформлений протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з припиненням повноважень головуючого судді.

22 квітня 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси справу прийнято до провадження нового складу суду та розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

2.Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідно до наказу від 28 грудня 2018 року № 16-п/тз позивачку переведено на роботу в ТОВ «Черкасиенергозбут», 04 липня 2022 року наказом від 04.07.2022 № 181/п/тз ОСОБА_1 була переведена на посаду фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру ТОВ «Черкасиенергозбут».

На момент переведення позивачки на вказану посаду посадова інструкція фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру (далі ІКЦ) ТОВ «Черкасиенергозбут» ТПІ-77 Версія 01 (далі ТПІ 77) була в редакції, затвердженій 05 жовтня 2021 року.

Відповідно до посадової інструкції ТПІ-77 на фахівця було покладено такі обов`язки згідно пунктів 2.1 2.8, а саме: заходи щодо мінімізації факторів, які можуть негативно впливати на відновини центру зі споживачами ( п.2.1); обробка звернень споживачів ( п.2.2., 2.3);передача підрозділам Товариства скарг та зауважень споживачів на роботу персоналу (п.2.4.);інформування споживачів, серед іншого, про норми законодавства в галузі енергетики, порядок розгляду звернень, тарифи, заборгованість, стан розрахунків(п.2.5); надання інформації про роботу Товариства (п.2.6, 2.7);консультування та надання відповідей з питань електропостачання ( п.2.7,2.8).

В подальшому відповідачем неодноразово затверджувались нові посадові інструкції зі збільшенням обсягу посадових обов`язків фахівця ІІ категорії кол-центру ІКЦ.

Так, 20 березня 2023 року наказом ТОВ «Черкасиенергозбут» № 58 затверджено посадову інструкцію фахівця ІІ категорії кол-центру ІКЦ ПІ-144 Версія 01(далі ПІ-144).

24 березня 2023 року позивачка директору скерувала доповідну записку про те, що її не ознайомили з наказом, яким була введена в дію нова посадова інструкція, також в зв`язку з включенням в останню обов`язки, які суперечать законодавству позивачка відмовилася ставити в ній підпис та заперечила прийнятність обов`язків згідно ряду пунктів П-144.

07 квітня 2023 року наказом ТОВ «Черкасиенергозбут» № 81 затверджено посадову інструкцію фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру ПІ-181 Версія 02 (далі ПІ -181).

12 квітня 2023 року позивачка директору скерувала доповідну записку про те, що її не ознайомили з метою та обґрунтуванням змін до її посадової інструкції, також заперечила прийнятність обов`язків згідно рядку пунктів П-181.

Крім того, у поданій директору 02 серпня 2023 року доповідній записці позивачка категорично зауважила, що виконує свої обов`язки відповідно до ТПІ-77, оскільки її завчасно не повідомлено причини зміни її посадових обов`язків та не отримано згоди перед тим, як вводити в дію нову інструкцію.

Як пояснила позивачка в судовому засіданні, з моменту призначення на посаду вона керувалась тільки ТПІ-77, оскільки подальші інструкції містили обов`язки, які суперечать законодавству.

13 жовтня 2023 року наказом ТОВ «Черкасиенергозбут» № 181 з урахуванням положень чинного законодавства про введення воєнного стану в України, заборону припинення надання житлово-комунальних послуг населення у разі їх неоплати чи оплати не в повному обсязі, збільшенням боржників за спожиту теплову енергію, погіршенням економічних показників діяльності ТОВ «Черкасиенергозбут», з метою раціоналізації роботи кол-центру інформаційно-консультаційного центру для зниження рівня заборгованості серед населення (побутових споживачів) за спожиту електричну енергію, формування єдиних вимог щодо дотримання стандартів комунікації та етики ведення розмов зі споживачами начальнику інформаційно-консультаційного центру доручено розробити проект нової версії посадової інструкції здійснення працівником ТОВ «Черкасиенергозбут» діяльності на посаді фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру, шляхом зміни (збільшення) обсягу посадових обов`язків фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру, зокрема в частині, надання роз`яснень споживачам (боржникам) щодо необхідності своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії та здійснення добровільного погашення наявної у них заборгованості, у телефонному режимі, та підготовки матеріалів для розроблення методичних рекомендацій щодо дотримання стандартів комунікації та етики ведення розмов зі споживачами та проведення роботи щодо формування єдиних вимог дотримання стандартів комунікації та етики ведення розмов зі споживачами.

23 жовтня 2023 року ТОВ «Черкасиенергозбут» направило листа голові первинної профспілкової організації ТОВ «Черкасиенергозбут» про надання згоди на зміну істотних умов праці (посадових обов`язків) фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру.

23 жовтня 2023 року первинною профспілковою організацію ТОВ «Черкасиенергозбут» надано згоду на зміну посадових обов`язків фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру.

23 жовтня 2023 року наказом директора ТОВ «Черкасиенергозбут» № 186відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України, ч.2 ст.3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», враховуючи лист профкому від 23.10.2023р. № 27, в зв`язку з введенням воєнного стану та збільшенням заборгованості за спожиту електричну енергію побутовим споживачами, забороною щодо припинення постачання електричної енергії таким споживачам, з метою забезпечення належної організації праці працівників кол-центру інформаційно-консультаційного центру, раціоналізації, чіткого визначення їх посадових обов`язків, підвищення відповідальності за роботу затверджено нову версію посадової інструкції здійснення працівником ТОВ «Черкасиенергозбут» діяльності на посаді фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру П191 версія 03 ( далі ПІ-191). Введено в дію затверджену цим наказом посадову інструкцію з 24 жовтня 2023 року.

Ознайомлення з вказаним наказом позивачка засвідчила під підпис о 13 год. 30 хв. (а.с.141 т.1)

Відповідно до посадової інструкції ПІ191 фахівець ІІ категорії кол-центру ІКЦ зобов`язаний:організувати заходи щодо мінімізації факторів, які можуть негативно впливати на відносини кол-центру зі споживачами (п.2.1.1);організувати обробку електронних звернень споживачів (п.2.1.2);організувати передачу відповідним підрозділам Товариства скарг та зауважень споживачів ( п.2.1.3);інформувати споживачів про норми чинного законодавства в галузі енергетики, порядок розгляду звернень, виставлення рахунків за спожиту електричну енергію, тарифи, порядок оплати на послуги, комерційні пропозиції Товариства, відключення та процедуру відновлення електропостачання, пільги, стан розрахунків, роботу електронних сервісів Товариства, розпорядок дня підрозділів, умови одержання послуг ( п.2.1.4);надавати консультації споживачам з питань взаємодії з Товариством ( п.2.1.5);надавати відповіді на питання, що стосуються діяльності електропостачальника (п.2.1.6); здійснювати щоденне інформування споживачів (боржників) про необхідність оплати заборгованості в кількості не менше 50 споживачів в день та звітувати наступного дня про виконану роботу( п.2.1.7.);забезпечувати розгляд звернень споживачів (2.1.8);дотримуватись стандартів комунікації та етики ведення розмов зі споживачами (2.1.9.);готувати матеріали для розроблення методичних рекомендації щодо дотримування стандартів комунікації та етики ведення розмов зі споживачами (п.2.1.10);дотримуватись законодавства, правил внутрішнього трудового розпорядку, Статуту, Колективного договору, документів Товариства, що стосуються роботи кол-центру ( п.2.1.11) дотримуватись графіку робочого часу та залишати робоче місце тільки після погодження з безпосереднім керівником ( п.2.1.12);не розголошувати персональні дані осіб, які стали відомі при виконанні обов`язків, дотримуватись вимог закону щодо обробки таких даних ( п.2.1.13, 2.1.14);брати участь в розробленні проектів документів, що регулюють діяльність кол-центру інформаційно-консультаційного центру та за дорученням визначених посадових осіб самостійно розробляти такі документи (п.2.1.15);за дорученням визначених посадових осіб готувати та подавати пропозиції щодо внесення змін до нормативно-правових актів, що стосуються постачання електричної енергії та якості обслуговування споживачів, проводити моніторинг змін до нормативно-правових актів, що зазначені у розділі 3 цієї інструкції, брати участь у формуванні інформації щодо показників якості надання послуг та кількості прийнятих звернень ( п.2.1.16 -2.1.19);своєчасно виконувати накази, розпорядження, усні та/або письмові вказівки, доручення директора, його заступника, безпосереднього керівника у межах обов`язків згідно займаної посади ( п.2.1.20); дотримуватись норм моралі, правил етикету при спілкуванні з іншими працівниками, заборони паління (п.2.1.21, п.2.1.22);додержуватись трудової дисципліни, дбайливо ставитись до майна Товариства ( п.2.1.23);надавати достовірну інформацію керівнику та іншим працівникам, забезпечувати збереження документів ( п.2.1.24, 2.1.25);у разі необхідності відбувати у службові відрядження в межах України, для виконання завдань і обов`язків, визначених цією інструкцією, на підставі рішення директора та з дотриманням чинного законодавства ( п.2.1.26);якісно виконувати роботу, доручення директора, безпосереднього керівника, накази та документи Товариства у межах посадових обов`язків (п.2.1.27);виконувати посадові обов`язки у межах займаної посади виключно в інтересах Товариства (п.2.1.28).

23 жовтня 2023 року о 13 год. 28 хв. надано повідомлення позивачці про затвердження нової посадової інструкції ПІ-191 та надання письмової заяви (згоду/не згоду на продовження роботи у змінених умовах праці) особисто начальнику відділу персоналу Тетяні Брикун до 15 год. 45 хв. 23 жовтня 2023 року. Також надано затверджену посадову інструкцію П-191 для ознайомлення шляхом проставляння підпису на аркуші ознайомлення (а.с.142 т.1).

23 жовтня 2023 року до 15 год 45 хв. Позивачкою директору надано заяву про те, що вона «не проти виконувати обов`язки, які прописані у ПІ-191 Версія 03», однак в заяві зазначає ряд недоліків та порушень законодавства України і просить внести зміни до посадової інструкції. Вказана заява за поясненнями позивачки була нею надана директору через референта для її реєстрації. (а.с.143-145 т.1)

В подальшому 23 жовтня 2023 року начальником відділу персоналу за дорученням директора надано друге повідомлення позивачці, в якому зазначалось, що з її заяви не можливо однозначно встановити, чи нею надано згоду або не згоду на продовження роботи зі зміненими умовами праці згідно посадової інструкції ПІ-191. У зв`язку з цим директор просив надати письмову заяву з даного приводу згідно форми у додатку до повідомлення у строк до 16 год. 15 хв. 23.10.2023 року. Також у випадку надання згоди на продовження роботи зі зміненими умовами праці, просив повернути примірник посадової інструкції з проставленим особистим підписом позивачки на аркуші ознайомлення з посадовою інструкцією П-191.На вказаному повідомленні позивачка вчинила напис: «Оскільки з мене під тиском вимагають ознайомитись із зазначеними документами, директор не надав мені часу для ознайомлення, тому наголошую, що я надаю згоду працювати згідно посадової інструкції П-191 версія 03 від 23.10.2023р. після усунення недоліків, які були вказані мною в заяві». (а.с.156 т.1).

Також, на доданому до другого повідомлення бланку «Про згоду продовжувати зі зміненими істотними умовами праці» 23 жовтня 2023 року позивачкою складено заяву такого змісту: «Я, ОСОБА_1 , надаю згоду продовжувати роботу зі зміненими істотними умовами праці відповідно до посадової інструкції П-191, згоду на роботу зі зміненими істотними умовами праці згідно чинного законодавства буде надано після внесення змін до ПІ-191 від 23.10.2023 р. На даний час я працюю згідно діючої ПІ 71. Заперечення та окрема думка щодо наказу № 186 від 23.10.2023 буде надано згідно діючого законодавства» (а.с.157 т.1).

Як зафіксовано на відеозапису з камер спостереження ІКЦ від 23.10.2024р., заява на друге повідомлення позивачкою позивачкою була складена особисто та передана начальнику відділу персоналу, при цьому позивачкою не була передана директору посадова інструкція з поставлення особистим підписом позивачки на аркуші ознайомлення з посадовою інструкцією П-191.

23 жовтня 2023 року ТОВ «Черкасиенергозбут» надано третє повідомлення позивачці, в якому зазначалось, що вказані нею вимоги щодо внесеннязмін до посадової інструкції П-191 виконані не будуть, в зв`язку з чим черговий раз запитано про надання заяви нею згоди або незгоди на продовження роботи зі зміненими умовами праці згідно посадової інструкціїП-191 у строк до 16 год. 45 хв. 23.10.2023 року. Також у випадку згоди просили повернути примірник посадової інструкції з відміткою про ознайомлення у строк до 16 год. 45 хв. 23.10.2023 року. Позивачка проставила підпис про отримання повідомлення о 16 год. 44 хв. (а.с.158 т.1).

Позивачка на доданому до третього повідомлення бланку «Про згоду продовжувати зі зміненими істотними умовами праці» склала заяву такого змісту: «Я, ОСОБА_1 , надаю згоду продовжувати роботу зі зміненими істотними умовами після внесення змін, вказаних у заяві, яку вимагали згідно наказу № 186 від 23.10.2023. В іншому випадку ставлю до відома, що буду вважати дії керівництва проявом мобінгу до себе та залишаю право звернутись до суду» (а.с.159 т.1).

Відеозаписом зафіксовано, що позивачка склала заяву особисто та без будь-якого примусу з боку інших працівників.

23 жовтня 2023 року складено акт № б/н про відмову в ознайомленні з посадовою інструкцією ОСОБА_1 .

Згідно пояснення представника відповідачки, вказаним актом зафіксовано відмову позивачки проставити особистий підпис на аркуші ознайомлення з посадовою інструкцією П-191.

23 жовтня 2023 року ТОВ «Черкасиенергозбут» направило листа голові первинної профспілкової організації ТОВ «Черкасиенергозбут» про надання згоди на звільнення фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру ОСОБА_6 за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

23 жовтня 2023 року первинною профспілковою організацію ТОВ «Черкасиенергозбут» повідомлено, що ОСОБА_1 за її заявою 01.12.2022 року виключено із членів первинної профспілкової організації, у зв`язку з чим не потрібна згода профкому на звільнення.

23 жовтня 2023 року наказом від 23.10.2023 № 450/п/тз позивачку звільнено з роботи у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України, з виплатою згідно п.2 наказу компенсації за додаткову відпустку за ненормований робочий день та вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку.

Відповідно до довідки виданої КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради» ОСОБА_1 23.10.2023 року о 17 год. 04 хв. обслуговувалась бригадою швидкої медичної допомоги. Діагноз гіпертензивний криз неускладнений. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Гостра реакція на стрес. Була доставлена до КНП «Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги».

Як зафіксовано на відеозапису з камер спостереження ІКЦ від 23.10.2024р., позивачка залишила приміщення ІКЦ 23.10.2024р. о 17 год. 09 хв. з медичними працівниками.

23 жовтня 2023 року складено акт про неможливість вручення позивачці наказу про звільнення в зв`язку з тим, що після виклику швидкої медичної допомоги позивачка залишила робоче місце.

Відповідно до повідомлення № 2826-1/03-2023 від 23.10.2023р., 18:09, позивачці надіслано з описом вкладення наказ про звільнення, повідомлення про остаточний розрахунок, копії актів від 23.10.2024р., лист про необхідність отримати трудову книжку. Згідно трекінгу поштове відправлення повернуте в зв`язку з відмовою адресата.

24 жовтня 2023 року наказом № 453/п/тз ТОВ «Черкасиенергозбут» внесено зміни до п.1 наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 № 450/п/тз «Про звільнення фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру ОСОБА_6 за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України» щодо дати звільнення на перший день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність.

Відповідно до повідомлення № 2883-3/03-2023 від 27.10.2023р., 18:09, позивачці надіслано з описом вкладення наказ від 24.10.2023р. № 453/т/тз. Згідно накладної кур`єрської доставки поштове відправлення повернуте відправнику.

27 жовтня 2023 року наказом № 461/п/тз ТОВ «Черкасиенергозбут» внесено зміни до п.1 наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 № 450/п/тз «Про звільнення фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру ОСОБА_6 за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України» щодо дати звільнення на перший день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність.

03 листопада 2023 року наказом № 481/п/тз ТОВ «Черкасиенергозбут» «Про внесення змін до наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 № 450/п/тз «Про звільнення фахівці ІІ категорії кол-центруінформаційно-консультаційного центру ОСОБА_6 за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України внесено зміни до п. 1 наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» від 23.10.2023 № 450/п/тз «Про звільнення фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру ОСОБА_6 за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, виклавши його у такій редакції № «Звільнити ОСОБА_1 , фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру, у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці (п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України) 13.11.2023 року (перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової працездатності зазначений у документі про тимчасову непрацездатність)».

03 листопада 2023 року ТОВ «Черкасиенергозбут» повідомленням від 03.11.2024р. № 2970-3/03-2023 направлено ОСОБА_1 оригінал наказу разом з копією про звільнення з описом вкладення. Згідно накладної кур`єрської доставки поштове відправлення вручено адресату.

Відповідно до виписки № 19806 з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 перебувала на лікуванні з 23.10.2023 по 10.11.2023 року.

Згідно пояснень сторін 13 листопада 2023 року позивачка після закінчення лікування вийшла на роботу, де отримала під особистий розпис копії наказу про звільнення та наказів про внесення замін щодо дати звільнення.

13 листопада 2023 року внесено зміни в трудову книжку наказом № 450/п/тз від 23.10.2023 та наказ № 481/п/тз від 03.11.2023 року запис № 37 вважати недійсним. Звільнено з роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці (п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.)

23 листопада 2023 року складено акт за № Ц/ЧК/28712/259 державною службою з питань праці Центрального міжрегіонального управління про відсутність порушень вимог законодавства.

17 січня 2024 року складено акт за № Ц/ЧК/32910/171 державною службою з питань праці Центрального міжрегіонального управління про виявлення порушень вимог законодавства, а саме остаточний розрахунок при звільненні та компенсації середнього заробітку за весь час фактичної затримки проведено 15 листопада 2023 року, відповідно до платіжної інструкції № 19 від 15.11.2023 року, не в день звільнення, чим порушено ст. 116 КЗпП України. З розрахунковим листком за листопад 2023 року від 13.11.2023 ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить підпис 13.11.2023 в графі ознайомлена. Розрахунковий листок за листопад 2023 року на суму 14864, 62 грн. відправлено ОСОБА_1 поштовим повідомленням 16.11.2023, не в день виплати, чим порушено ст. 116 КЗпП України.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Спірні правовідносини регулюються нормами трудового законодавства.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частинами першою, другою статті 21 КЗпП України (тут і далі у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України передбачено, що підставою для припинення трудового договору є відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Відповідно до частини третьої статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Згідно ч.1,2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Із аналізу норм частини третьої статті 32 КЗпП України слідує, що у разі, коли роботодавець лише за умов зміни в організації виробництва та праці планує змінити систему та розмір оплати праці, пільг, режиму роботи, встановити або скасувати неповний робочий час, суміщення професій, зміну розрядів або найменування посад він має попередити працівника про це не пізніше, ніж за два місяці. Попереджаючи працівника про таку зміну істотних умов праці, роботодавець має чітко зазначити, які саме істотні умови праці зміняться, оскільки саме конкретизація змін істотних умов праці у попереджені дає змогу працівнику свідомо вирішити для себе питання, чи має він намір продовжувати дію трудового договору з конкретним працедавцем.

Попередження - це пропозиція працівникові продовжувати роботу після того, як власник з додержанням встановленого строку змінить істотні умови праці. Працівник може цю пропозицію прийняти і продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, а може відмовитися від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці.

Частиною четвертою статті 32 КЗпП України передбачено, що у випадку, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Припинення трудового договору за пунктом 6 статті 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці, які не супроводжуються скороченням чисельності чи штату працівників.

Зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна зміні в організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників, звільнення у зв`язку з чим може мати місце на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці.

Тобто при зміні істотних умов праці, посада, яку обіймає працівник, залишається у штатному розписі, але змінюються умови трудового договору - система та розмір оплати праці, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад без зміни трудової функції, тощо, тобто зміни, які ведуть до звуження чи розширення трудової функції працівника за укладеним з ним трудовим договором, дія якого продовжується.

Такі ж висновки викладено у постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 601/1513/18 (провадження № 61-2741св19), від 02 жовтня 2019 року у справі № 752/346/18 (провадження № 61-13072св19), від 30 листопада 2022 року у справі № 455/1377/18 провадження № 61-8362св22.

У період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов (частина друга статті 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»).

У постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року в справі № 6-2748цс15 вказано, що:«згідно з пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Пунктами третім та четвертим статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Таким чином, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

У статті 32 КЗпП України наведено перелік умов праці, які можна вважати істотними, до яких належать, зокрема: система та розмір оплати праці, пільги, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад. Наведений перелік не є вичерпним, оскільки істотними можуть вважатися й інші умови праці».

Посадові обов`язки працівника є також істотними умовами його праці (трудового договору). Зміна посадових обов`язків працівника у випадку виробничої необхідності має розглядатися як зміна істотних умов праці. Якщо працівник не погодиться на таку зміну у встановленому порядку (тобто відмовиться від продовження роботи за колишньою посадою, але з новими посадовими обов`язками), то роботодавець має право звільнити його за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 761/24929/20, від 09 лютого 2022 року у справі № 607/4090/21.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 317/181/19 (провадження № 61-21021св21) вказано, що: «… зміна істотних умов праці відбувається за тією самою посадою, у тій самій установі, де працівник працював до такої зміни. Пропозиція обійняти інші посади не є зміною істотних умов праці. Факт скорочення посади сам по собі виключає звільнення за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України, оскільки відсутні передбачені частиною третьою статті 32 КЗпП України обставини. Про визначену частиною третьою статті 32 КЗпП України зміну істотних умов праці та, відповідно, припинення трудового договору за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України можливо стверджувати тоді, коли посада працівника не скорочується, а лише змінюються істотні умови праці за цією посадою.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 215/2330/19 (провадження № 61-1145св20) та від 11 травня 2021 року у справі № 317/182/19-ц (провадження № 61-231св21)».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2023 року у справі № 212/2542/22 (провадження № 61-162св23) вказано, що:«за пунктом 2 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України (який є чинним з 24 березня 2022 року) під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-ІХ (який набрав чинності з 24 березня 2022 року) (далі - Закон України № 2136-ІХ) на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України. За частиною другою статті 3 Закону України № 2136-ІХ у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. Цей Закон діє у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (пункт 3 Прикінцевих положень Закону України № 2136-ІХ).

Звільнення працівника на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України у зв`язку із його відмовою від продовження роботи, пов`язаною із зміною істотних умов праці, не можна відносити ні до звільнення працівника за його ініціативою, ні до звільнення працівника за ініціативою роботодавця. Зазначена підстава припинення трудового договору обумовлена відсутністю взаємного волевиявлення його сторін, недосягненням ними згоди щодо продовження дії трудового договору.

Закон детально не регламентує порядок відмови працівника від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці і не встановлює, що передбачена пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України незгода працівника продовжувати роботу з такими змінами в нових умовах має бути у письмовій формі (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2020 року справа № 447/334/18).

Відповідач вправі впроваджувати зміни в організації виробництва і праці як в цілому по підприємству, так і в окремих підрозділах, або по відношенню до окремих працівників, які вважає за доцільне для покращення ефективності своєї діяльності (постанова Верховного Суду від 22 травня 2023 року у справі № 212/2542/22).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

За статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що порівняно з попередніми посадовими інструкціями ТПІ-77, ПІ-144, ПІ-181, що затверджувались відповідно у жовтні 2021 року та березні-квітні 2023 року для займаної позивачкою посади фахівця ІІ категорії кол-центру ІКЦ посадова інструкція ПІ-191 містила розширене коло посадових обов`язків, як кількісно, так і з врахуванням їх змісту, тим самим встановлюючи додаткові елементи у трудову функцію, що об`єктивно мало призвести до збільшення обсягу роботи працівника за вказаною посадою.

Враховуючи викладене, зміна посадових обов`язків позивачки згідно наказу № 186 від 23 жовтня 2024 року має розглядатися як зміна істотних умов праці позивачки, належною правовою підставою для яких мають бути зміни в організації виробництва і праці роботодавця.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку про доведеність відповідачем запровадження ним змін в організації виробництва і праці, які викликали необхідність зміни умов праці за займаною позивачкою посадою.

Так, зі змісту наказу № 181 від 13 жовтня 2023 року встановлено, що розроблення нової посадової інструкції шляхом зміни (збільшення) обсягу посадових обов`язків фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру мало місце для цілей раціоналізації роботи кол-центру інформаційно-консультаційного центру для зниження рівня заборгованості серед населення (побутових споживачів) за спожиту електричну енергію, формування єдиних вимог щодо дотримання стандартів комунікації та етики ведення розмов зі споживачами начальнику інформаційно-консультаційного центру у зв`язку із погіршенням економічних показників діяльності ТОВ «Черкасиенергозбут» в умовах воєнного стану, збільшенням боржників за спожиту теплову енергію, заборони припинення надання житлово-комунальних послуг населення у разі їх неоплати чи оплати не в повному обсязі.

З урахуванням вказаних роботодавцем обставин, які слугували підставою для винесення відповідачем наказу про розроблення нової посадової інструкції шляхом зміни (збільшення) обсягу посадових обов`язків фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру, з огляду на загальновідомі обставини збільшення навантаження на об`єкти критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору в умовах воєнного стану на території України, суд вважає обґрунтованим про наявність у відповідача виробничої необхідності у зміні істотних умов праці (режиму роботи) на посаді фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультаційного центру. Відповідач вправі впроваджувати зміни в організації виробництва і праці як в цілому по підприємству, так і в окремих підрозділах, або по відношенню до окремих працівників, які вважає за доцільне для покращення ефективності своєї діяльності, що узгоджується з правовою позицією у постанові Верховного Суду від 22 травня 2023 року у справі № 212/2542/22.

Вирішуючи питання щодо дотримання відповідачем встановленого законом порядку повідомлення про зміну істотних умов праці, суд доходить таких висновків.

Відповідно до п.2 наказу № 186 від 23.10.2023р. затверджена цим наказом посадова інструкції П-191 підлягала введенню в дію з 24 жовтня 2023 року.

Таким чином, позивачка була попереджена про зміну істотних умов праці 23 жовтня 2024 року до моменту запровадження таких змін з 24 жовтня 2023 року, як передбачено частиною другою статті 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Доводи позивачки про надання нею згоди на продовження роботи зі зміненими умовами праці в судовому засідання не знайшли підтвердження об`єктивними переконливим доказами, виходячи з такого.

Як підтверджено поясненнями сторін та матеріалами справи, роботодавець 23 жовтня 2023 р. о 13 год. 28 год. вручив позивачці перше повідомлення про зміну умов праці та надав на ознайомлення нову посадову інструкцію П-191. На вказане повідомлення позивачка надала заяву про те, що вона «не проти виконувати обов`язки, прописані в ПІ-191, але під час ознайомлення з даною посадовою інструкцією виявила ряд недоліків та порушень законодавства». Вказану заяву позивачка для реєстрації передала директору через референта.

В подальшому 23 жовтня 2023 р. начальник відділу персоналу за дорученням директора позивачці вручила друге повідомлення про те, що з поданої нею заяви неможливо встановити однозначно, чи позивачкою надана згода на продовження роботи зі зміненими умовами праці, відтак запропоновано надати письмову згоду згідно форми, до додається до повідомлення. Також у випадку згоди запропоновано проставити особистий підпис на аркуші ознайомлення з посадовою інструкцією ПІ-191. На вказаному повідомленні позивачка вчинила напис такого змісту: «Оскільки з мене під тиском вимагають ознайомитись із зазначеними документами, директор не надав мені часу для ознайомлення, тому наголошую, що я надаю згоду працювати згідно посадової інструкції ПІ-191 версія 03 від 23.10.2023 р. після усунення недоліків, які були вказані мною в заяві». Також на доданому до повідомлення бланку «Про згоду продовжувати зі зміненими істотними умовами праці» 23 жовтня 2023 року позивачкою складено заяву такого змісту: «Я, ОСОБА_1 , надаю згоду продовжувати роботу зі зміненими істотними умовами праці відповідно до посадової інструкції ПІ-191. Згоду на роботу зі зміненими істотними умовами праці згідно чинного законодавства буде надано після внесення змін до ПІ-191 від 23.10.2023 р. Вказану заяву позивачка надала начальнику відділу персоналу, при цьому позивачкою не була передана посадова інструкція з проставлення особистого підпису позивачки на аркуші ознайомлення з посадовою інструкцією ПІ-191.

В подальшому 23 жовтня 2023 року начальником відділу персоналу надано третє повідомлення позивачці, в якому директором поінформовано позивачку про відхилення її вимог внестизміни до посадової інструкції ПІ-191 та в черговий раз запитано про надання згоди або незгоди на продовження роботи зі зміненими умовами праці. Також повторно запропонували, у випадку згоди, повернути примірник посадової інструкції з проставленням особистого підпису у аркуші ознайомлення з ПІ-191.Відеозаписом зафіксовано отримання позивачкою вказаного повідомлення, після чого позивачка склала заяву на доданому до повідомлення бланку «Про згоду продовжувати зі зміненими істотними умовами праці» склала заяву такого змісту: «Я, ОСОБА_1 , надаю згоду продовжувати роботу зі зміненими істотними умовами після внесення змін, вказаних у заяві, яку вимагали згідно наказу № 186 від 23.10.2023. В іншому випадку ставлю до відома, що буду вважати дії керівництва проявом мобінгу до себе та залишаю право звернутись до суду».

Позивачка та її представник в судовому засіданні вказували, що належним доказом висловлення згоди на продовження роботи була перша заява, яка була зареєстрована у системі документообігу Товариства і містила згоду на продовження роботи з пропозиціями щодо зміни посадової інструкції. Інші заяви не пройшли реєстрацію і тому не повинні братись до уваги.

Вказані доводи суд вважає не обґрунтованими, оскільки відеозаписом з камери спостереження ІКЦ зафіксовано, що після отримання повідомлень позивачка без будь-якого примусу особисто складала заяви на бланку, доданого до повідомлень. Враховуючи вказані обставини, оскільки зібраними у справі доказами можливо чітко ідентифікувати як авторство позивачки щодо складених 23 жовтня заяв, так і час їх оформлення, а також те, що вказані заяви не були відкликані позивачкою ні 23 жовтня 2023 року, ні 13 листопада 2023 року (день звільнення після лікарняного), суд вважає обґрунтованим врахування роботодавцем поданих позивачкою 23 жовтня 2023 року в сукупності при прийнятті наказу про звільнення та змін до нього в частині дати звільнення на перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової працездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність.

Зі змісту поданих роботодавцю на повідомлення про зміну істотних умов праці позивачкою 23 жовтня 2023 року заяв не вбачається безумовної однозначної згоди працівника на продовження роботи по новій посадовій інструкції ПІ-191, оскільки ряд положень вказаної інструкції позивачка категорично вважала неприйнятними та висловлювалась, що згоду продовжувати роботу надасть після внесення роботодавцем змін до вказаної інструкції. Фактично позивачка зазначала про імовірність надання згоди у майбутньому та за певних умов, щодо яких достовірно не було відомо про їх настання.

Доводи позивачки про те, що їй 23 жовтня 2023 року був наданий обмежений час протягом якого вона мала би бути ознайомлена із зміною істотних умов праці з 24 жовтня 2023 року, також наказ про звільнення їй не був вручений в межах робочого часу, суд вважає такими, що не обґрунтовують позовні вимоги, оскільки у зв`язку з перебуванням позивачки на лікарняному дату її звільнення було змінено на 13 листопада 2023 року та до останнього робочого дня 13 листопада 2023 року включно позивачкою не було висловлено згоду на продовження роботи зі зміненими умовами праці.

Крім того, у вручених під підпис позивачці повідомленнях про зміну істотних умов праці пропонувалось, у випадку згоди на продовження роботи, повернути примірник посадової інструкції з проставлянням особистого підпису на аркуші ознайомлення, однак позивачка до останнього робочого дня 13 листопада 2023 року включно не повернула роботодавцю посадову інструкцію з її особистим підписом.

Посилання позивачки на те, що відмовляючись вносити зміни до інструкції за пропозиціями позивачки, роботодавець її примушував надати згоду на роботу з посадовими обов`язками, які вона за освітою та кваліфікацією не могла здійснювати, суд відхиляє як необґрунтовані, виходячи з такого.

Наявність у позивачки певної освіти в судовому засіданні не підтверджено документально, оскільки позивачкою не долучалось до справи документів про її освіту. Разом з тим, суд враховує, що зміна посадової інструкції фахівця ІІ категорії ІКЦ згідно наказу № 186 від 23.10.2023р. не стосувалась змін кваліфікаційних вимог в посадовій інструкції (освіти).

Суд також враховує, що підставою для виникнення трудових відносин є трудовий договір та згідно зі ст. 3 Цивільного кодексу України свобода договору є загальною засадою цивільного законодавства, дозволяє сторонам самостійно встановлювати умови своїх угод на основі взаємної згоди.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. (ст.638 ЦК України).

Роботодавець вправі з власної ініціативи у разі змін в організації праці змінити істотні умови праці, про які зобов`язаний повідомити працівнику у встановленому законом порядку. Працівник не зобов`язаний виконувати роботу, не передбачену трудовим договором, отже має право надати свою згоду або не згоду на продовження роботи із зміненими умовами праці.

Отже, у спірних правовідносинах, заснованих на вільному волевиявленні та юридичній рівності, жодна із сторін не може бути примушена до укладання договору на умовах, які не вважає прийнятними для себе.

Тобто працівникові пропонуються умови, а якщо він не погоджується, може знайти інші, кращі. Реалізація роботодавцем права змінити істотні умови праці у разі змін в організації праці в інтересах підприємства не може вважатись примушуванням працівника чи порушенням його трудових прав.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про недосягнення сторонами згоди щодо продовження дії трудового договору, оскільки позивачка не надала згоди на продовження роботи по новій посадовій інструкції в редакції, затвердженій відповідачем, а відповідач не надав згоди на внесення змін до вказаної інструкції за вимогою працівника.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. (ч.1 ст.642 ЦК України).

Відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію. (ст.646 ЦК України).

Стосовно доводів позивачки про невідповідність нової посадової інструкції Довіднику кваліфікаційних характеристик професій, зауважень щодо порушення роботодацем правил діловодства, неправомірності формулювань в наказі про звільнення про врахування пояснення, виплати за ненормований робочий день, вихідної допомоги, суд враховує, що вказані доводи у позовній заяві позивачкою не зазначались в якості обставин, на які ґрунтувались позовні вимоги, як передбачено ч.1 ст.175 ЦПК України. Також позивачкою в порядку ст.49 ЦПК України в ході розгляду справи не подавались заяви про зміну підстав позову до почату розгляду по суті. Оскільки статтею 175 ЦПК України передбачено, що обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, заявляються в позовній заяві, зазначені доводи позивачкою не було заявлені до суду у позовній заяві у встановленому законом порядку в якості обставин, на яких ґрунтувались позовні вимоги, а тому прийняття їх до розгляду без дотримання встановленого цивільним процесуальним законом порядку призведе до обмеження принципу змагальності та рівності сторін.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що при розірванні трудового договору з позивачкою не були допущені порушення норм законодавства, яке регулює вивільнення працівників, тому позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулуне підлягають до задоволення.

Оскільки судом не встановлено порушення трудових прав позивачки роботодавцем, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», Конституцією України, ст.ст. 4, 7, 10, 13, 80, 81,141, 256, 263-266, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 638, 642, 646 ЦК України, ст. ст. 32, 36, 235, 237-1 КЗпП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про визнання незаконним та скасування наказу № 450/п/тз від 23 жовтня 2023 року "Про звільнення фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультативного центру ОСОБА_6 " за п.6 ч.1 ст.36 КЗпП", визнання незаконним та скасування наказу № 481/п/тз від 03 листопада 2023 року "Про внесення змін до наказу ТОВ "Черкасиенергозбут" № 450/п/тз від 23 жовтня 2023 року "Про звільнення фахівця ІІ категорії кол-центру інформаційно-консультативного центру ОСОБА_6 " за п.6 ч.1 ст.36 КЗпП", поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлено 23 липня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (м. Черкаси, вул. Благовісна, 166, )