Справа № 674/1233/23
Провадження № 2/686/4044/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Павловської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Вороніної К.В.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представниці відповідача Бабич К.М.,

справа № 674/1233/23;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивачка в серпні 2023 року звернулась до суду з вище вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 10943,50 грн. та моральну шкоду в сумі 100000,00 грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що 15 лютого 2020 року, приблизно 02.20 годині по вулиці Металургів у місті Бровари Київської області в напрямку до вул.Незалежності відбулась дорожнього транспортна пригода, в результаті якої пасажирка автомобіля «Хюндай» моделі «Елантра» н.з . НОМЕР_1 , ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до КНП «Броварська БКЛ» БРР БМР для надання медичної допомоги. З 17.02.2020 року по 25.02.2020 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в центрі хірургії КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня», де їй була проведена операція на хребті із застосуванням сталевих фіксаторів хребта, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 №96184/305. Згідно висновку судово-медичної експертизи №68/Е від 18.03.2020 року, ОСОБА_2 отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження. На лікування, придбання медикаментів, медпрепаратів, медичного інвентарю, медичного обстеження потерпілою було витрачено 10 943,50 грн. Також їй була завдана моральна шкода, яку вона на даний час оцінює в 100 000 грн.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області від 01 травня 2023 року ОСОБА_4 кримінальне провадження (справа №361/1928/20) відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст.286 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду та роз`яснено ОСОБА_2 право на його пред`явлення до суду в порядку цивільного судочинства.Тому позивачка звернулась до суду з даним позовом та просила його задовольнити.

Представник позивачки в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що відповідач затягував кримінальне провадження, аби справу було закрито за спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності, що згодом і було зроблено, однак це є нереабілітуюча підстава і його вина в заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень позивачці встановлена в межах кримінального провадження. Дійсно, суму збитків частково компенсовано відповідачем позивачці, що підтверджено розпискою, - включно з усіма витратами на лікування на день її написання. Надані позивачкою квитанції про добровільні внески це вартість проведеної їй операції. Розмір заподіяної моральної шкоди визначено, виходячи з того, що позивачка є молодою людиною, могла загинути, отримувала тривале лікування в м. Київ, важко пересувалася, не бачилася з родиною; відповідач більше не звертався після написання розписки до позивачки, не пропонував їй іншої допомоги. Крім того, просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу відповідача, оскільки він завищений і є неспівмірним з матеріалами справи.

Представниця відповідача в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги вважає безпідставними, оскільки завдана шкода була повністю відшкодована, про що потерпілою 23.02.2023 в присутності двох свідків дана розписка про відсутність будь-яких претензій майнового, матеріального, фінансового та морального характеру. Всі надані позивачкою квитанції датовані до дати розписки, тобто всі ці витрати покриті. Позивачка також більше не зверталася до відповідача в позасудовому порядку про відшкодування будь-яких інших витрат. Просить в позові відмовити. Також просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки їх не підтверджено належним чином.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02.11.2023 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.11.2023

21.11.2023 розгляд справи не відбувся через неповну явку сторін.

07.12.2023 від ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву.

12.12.2023розгляд справи не відбувся через неповну явку сторін.

Ухвалою суду від 24.01.2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду на 06.02.2024.

06.02.2024 розгляд справи не відбувся через неповну явку сторін.

22.02.2024 позов залишено без розгляду через повторну неявку позивача.

27.02.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_3 про компенсацію витрат,пов`язаних розглядом справи.

05.03.2024 до Хмельницького апеляційного суду надійшла скарга від ОСОБА_2

11.04.2024 ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.02.2024 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

05.08.2024 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 01 травня 2023 року у справі № 361/1928/20 встановлено, що 15 лютого 2020 року, приблизно о 02:20 годин, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Hyundai» моделі «Elantra» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що «водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», рухаючись по вулиці Металургів у місті Бровари Київської області, в напрямку до вул. Незалежності, зі швидкістю приблизно 60 км/год., не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», продовжуючи рух та під`їжджаючи до вул. Незалежності, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, не врахував дорожню обстановку, щоб постійного контролювати рух, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не врахував пору доби та умови недостатньої видимості, чим порушив п. 12.2 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що «у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги», у результаті чого, допустив з`їзд на узбіччя по АДРЕСА_1 , де автомобіль втратив свою курсову стійкість, став не керований та в подальшому перекинувся.

У результаті порушень ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1 та 12.2 Правил дорожнього суху України, трапилась дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої пасажир автомобіля ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до КНП «Броварська БКЛ» БРР БМР для надання медичної допомоги.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №68/Е від 18.03.2020 року, ОСОБА_2 отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини у вигляді хребетно-спинно-мозкової травми з компресійними переломами тіл хребців 2-го і 3-го поперечних позвонків.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3 «б», 2.9 «а» 12.1 та 12.2 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, та настанням наслідків у вигляді спричинення середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_3 було кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України.

Вище вказаною ухвалою суду відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України, а кримінальне провадження у відношенні нього закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України (арк. спр. 201 203).

Згідно розписки від 23.02.2020 року (арк. спр.54), ОСОБА_2 в присутності двох свідків підтвердила, що шкода, завдана внаслідок ДТП їй відшкодована ОСОБА_3 в повному розмірі, а саме: сплачено за хірургічну операцію (37700,00 грн.), забезпечено всіма необхідними ліками та комплектами (718,42) транспортування до лікарні (1400), забезпечено її постійним медичним наглядом та піклуванням. Будь-яких претензій майнового, матеріального, фінансового та морального характеру до ОСОБА_3 не має.

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 96184/305 (арк. спр. 12, зворот, т. 2) вбачається, що позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» з 17.02.2020 по 25.02.2020 з діагнозом з кодом за МКХ-10: S32.0. 19.02.2020 їй було проведено операцію. Виписка також містить перелік призначених медичних препаратів в період з 17.02.2020 по 25.02.2020.

Всі надані позивачкою квитанції, що містять відомості про придбання зазначених у лікарських призначеннях медичних препаратів, придбані, згідно дат на цих квитанціях/чеках, до надання позивачкою відповідачеві розписки про повне відшкодування витрат на лікування.

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Зокрема, в частині стягнення відшкодування матеріальної шкоди позивачці слід відмовити, оскільки нею:

-визнано, що на момент написання розписки були покриті всі здійснені нею витрати на лікування, тоді як матеріальні збитки заявлено тільки щодо витрат на лікування і всі квитанції/чеки датовані датами до дати написання розписки, тобто наявність будь-яких витрат після складання розписки не підтверджено;

-надано докази лікарських призначень лише в період з 19.02.20 по 25.02.20, вказані в них препарати відсутні у переважній більшості наданих квитанцій/чеків, тобто придбання зазначених в більшості квитанцій/чеків препаратів неможливо пов`язати з ДТП, що сталася;

-надано квитанції про добровільні благодійні внески до благодійного фонду, які взагалі не підтверджують будь-яких витрат на лікування.

Водночас доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а обов`язок з доказування понесення тих чи інших витрат лежить саме на позивачці і вона його у даній справі не виконала.

Натомість вимоги про стягнення компенсації моральної шкоди слід задовольнити частково.

Так, згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування маральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Позивачка дійсно зазначала моральної шкоди внаслідок дій відповідача, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням внаслідок ДТП.

Згідно із ч.1 ст. 1167 ЦК України маральна шкода, задана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частино другою цієї статті.

Відповідно до пункту п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодуванням моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір відшкодуванням маральної ( немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціатиною чи за зверненням потерпілого спростуванням інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, вираженості та справедливості.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Виходячи з глибини та тривалості завданих позивачеві відповідачем душевних страждань, вимушених змін у звичайному життєвому ритмі, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, розмір компенсації моральної шкоди слід визначити в сумі 20000 грн.

В задоволенні решти вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити за х недоведеністю.

5. Судові витрати

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 1073,60 грн. грн., від сплати котрого позивачка звільнена, тому його необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Також слід стягнути з позивачки на користь відповідача 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи, що відповідачем заявлені такі витрати в сумі 30000 грн., позов задоволено частково, вказану суму витрат суд вважає неспівмірною зі складністю справи і позивачка заявила клопотання про зменшення зазначених витрат.

Витрати на правничу допомогу, заявлені позивачкою, належним чином не підтверджені, оскільки нею не надано суду акту виконаних робіт на визначення розміру гонорару, як це передбачено договором № 518 про надання правової допомоги від 02.03.2023. За таких обставин вони не підлягають до стягнення.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 20000,00 грн. компенсації моральної шкоди.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Дата складення повного тексту рішення суду 15.08.2024.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , 1985 р.н., АДРЕСА_3 .

Суддя: