ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/9820/24
провадження № 2-о/753/443/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

"28" травня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Каліушко Ф.А, вивчивши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини більше п`яти років

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини більше п`яти років.

Заява обгрунтована тим, що починаючи з 2017 року ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 , як чоловік та дружина, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Так, у жовтні 2023 року заявниця поїхала до м. Прилуки Чернігівської обл., де проживає її батько ОСОБА_3 , оскільки стан його здоров`я погіршився та він потребував допомоги. 22.11.2023 заявниця зателефонувала до ОСОБА_2 , однак його телефон був не в мережі, у зв`язку із чим остання 24.11.2023 приїхала за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де побачила, що квартира опечатана. В подальшому, заявниця звернулась до ОСОБА_4 , яка є сусідкою ОСОБА_2 , яка повідомила, що останній ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді житлових приміщень, а саме квартир, які належали останньому. 06.12.2023 заявниця звернулась до приватного нотаріуса Харкави О.В. з заявою про прийняття спадщини, однак останній було відмовлено, оскільки спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Малаховим М.С. Так, 07.12.2023 заявниця звернулась з заявою до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Малахова М.С., який відмовив останній у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки їй необхідно довести факт постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше п`яти років. Враховуючи викладене, заявниця змушена була звернутися з даною заявою до суду та просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю більше п`яти років ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2024, дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А.

Суддя, перевіривши матеріали заяви, приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною 4 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року вказує на те, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Суд зазначає, що при зверненні до суду із вказаною заявою, заявницею не встановлено повне коло заінтересованих осіб. Так, приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Малахова М.С. іменовано як «зацікавлена особа», тоді як згідно вимог ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Крім того, щодо наявності інших зацікавлених осіб, а у відповідності до ст. 294 ЦПК України, заінтересованих осіб, заявниці не відомо.

Суд вважає занеобхідним зазначити, що іншими особами, які мають право на спадщину можуть бути брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом.

Таким чином, судом встановлено, що заявницею не повно визначено коло осіб (саме заінтересованих осіб), які мають брати участь у справі, рішення щодо яких може вплинути на їх права та обов`язки шляхом його реалізації.

Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Малахова М.С., як і відсутня постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (зокрема відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину), саме яка слугує передумовою для звернення особи до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини більше п`яти років.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд залишає заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини більше п`яти років без руху, та роз`яснює, що останній слід визначитися з колом заінтересованих осіб та надати суду уточнену заяву та копії всіх документів, що додаються до неї, а також надати докази звернення до нотаріуса разом з відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись стст. 175, 177, 185, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини більше п`яти років залишити без руху, надавши заявниці строк в п`ять днів з дня отримання нею копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити заявниці, що в разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.