Справа №359/9527/23
Провадження №2/359/24/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Чирка С.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи померлою

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року заявник звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про визнання безвісті відсутнім ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвала суду про залишення без руху декілька разів направлялася на вказану позивачем адресу, проте 16.11.2023 року та 08.01.2024 року та до суду повернувся конверт з довідкою форми 20 «за закінченням терміну зберігання».

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, враховуючи, що позивач вже більше трьох місяців не цікавиться провадженням у його справі, лист направлений на його адресу повернувся за закінченням терміну зберігання, недоліки вказані в ухвалі суду від 29 вересня 2023 року усунені не були, вважаю за необхідне визнати позовну заяву неподаною та повернути його позивачу разом з доданими до нього документами.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи померлою визнати неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Суддя Чирка С.С.