Справа №403/475/23 провадження № 2-н/403/47/24
У Х В А Л А

24 червня 2024 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.9 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Враховуючи, що нормами Розділу ІІ ЦПК України «Наказне провадження» не передбачено залишення без руху заяви про видачу судового наказу, у разі виявлення недоліків останньої підлягають застосуванню положення ст.185 ЦПК України щодо залишення позовної заяви без руху за аналогією закону.

За змістом ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.п.4, 5 ч.1 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони грунтуються; перелік доказів, якими заявник обгрунтовує обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Статтею 161 ЦПК України визначений перелік вимог, за якими судовий наказ може бути видано, в тому числі, і щодо стягнення аліментів.

Так, п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України передбачено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

За змістом ч.5 ст.183 СК України право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі однієї чверті на одну дитину має той із батьків або законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, законом визначена можливість видачі судового наказу лише за заявою того з батьків (матері або батька), разом з яким дитина проживає.

На підтвердження обставини проживання малолітнього ОСОБА_3 із заявником ОСОБА_1 , як матір'ю, останньою додано до заяви про видачу судового наказу копію акта обстеження умов проживання від 31 жовтня 2023 року.

Разом з тим, даний акт не підтверджує факту спільного проживання дитини разом із заявником, оскільки: 1) зазначена в акті адреса місця проживання та постійного місця реєстрації ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 , не співпадає із адресою її зареєстрованого місця проживання, внесеною до належного їй паспорта громадянина України - АДРЕСА_2 ; 2) зі змісту акту вбачається лише перебування дітей, в тому числі і малолітнього ОСОБА_3 , в бабусі ОСОБА_4 за відсутності матері та речей дітей, а проживання заявника разом із сином за цією адресою встановлено виключно зі слів бабусі, а не за результатами безпосереднього спостереження посадовими особами, якими цей акт було складено, що не виключає обставини здійснення бабусею тимчасового догляду за дитиною та, як наслідок, не підтверджує постійного місця проживання ОСОБА_3 разом з матір'ю за вказаною адресою.

Крім того, згідно з нормами ч.4 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до пунктів 5, 8 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207 (чинних на дату народження ОСОБА_3 та до 14 березня 2022 року), батьки або інші законні представники зобов'язані були зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. За бажанням батьків чи одного з них документи для реєстрації місця проживання новонародженої дитини могли бути подані через органи державної реєстрації актів цивільного стану під час проведення державної реєстрації народження дитини. Реєстрація місця проживання новонародженої дитини могла здійснюватися також через органи соціального захисту населення на підставі даних, що зазначив законний представник, з яким постійно проживає дитина, у заяві про призначення допомоги при народженні дитини.

Отже, на підтвердження обставини проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з матір'ю ОСОБА_1 , останній необхідно додати до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів довідку (або її копію) про реєстрацію її місця проживання та про реєстрацію місця проживання дитини, а у разі їх постійного проживання не за адресою реєстрації - також і копію акта обстеження умов проживання в буд. АДРЕСА_1 , який має містити посилання на обставини постійного проживання в цьому будинку на законних підставах заявника ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_3 (включно з інформацією про початок періоду такого проживання).

Враховуючи необхідність виконання заявником вимог п.п.4, 5 ст.163 ЦПК України, подана нею заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

При цьому усунення недоліків заяви про видачу судового наказу полягає у поданні до суду доказів спільного проживання малолітнього ОСОБА_3 разом із заявником ОСОБА_1 , перелік яких наведено у цій ухвалі вище, та який не є вичерпним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 161, 163, 185, 258, 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання нею копії даної ухвали.

Роз'яснити заявнику, що у разі виконання нею вимог п.п.4, 5 ст.163 ЦПК України відповідно до ухвали суду, заява про видачу судового наказу вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Якщо заявником не будуть усунуті недоліки заяви про видачу судового наказу у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя С.Ю.Атаманова