ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2024 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Шаренко С.Л.,
за участю секретаря Реуцької Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 19.12.2023 року звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 в якому просив суд стягнути з відповідача на користь страхової компанії шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 111 754,08 грн. а також судові витрати в розмірі 2684,00 грн.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.12.2021 в м. Харкові сталося ДТП за участю двох автомобілей «Toyota», д.н. НОМЕР_1 та «BMW», д.н. НОМЕР_2 , внаслідок якого автомобілі отримали пошкодження. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.12.2021 винним у вказаному ДТП визнаний водій автомобіля «Toyota», д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1
Майнові інтереси власника автомобіля «BMW», д.н. НОМЕР_2 були застраховані за договором добровільного страхування від 30.04.2021 ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» визнало ДТП від 23.12.2021 страховим випадком та виплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 111 754,08 грн. У відповідності до положень ст. 993 та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» перейшло право вимоги до винної особи, в даному випадку відповідача.
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом своєчасно та належним чином.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Судом встановлено, що 23.12.2021 об 16 год. 38 хв. в с. Малій Данилівці, мотель «Берлога» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», д.н. НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_3 та автомобіля «Toyota Avensis», д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 Автомобілі отримали механічні пошкодження.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, факт ДТП, внаслідок якого пошкоджено автомобіль «BMW», д.н. НОМЕР_3 , вина відповідача є встановленими судовим рішенням та доказуванню не підлягають.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «BMW», д.н. НОМЕР_3 є ОСОБА_4 .
На час ДТП між власником автомобіля «BMW», д.н. НОМЕР_3 та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», діяв договір добровільного страхування наземного транспорту, укладений 30.04.2021, АМ №164255.
За умовами договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування, зокрема збитки внаслідок ДТП.
ОСОБА_4 , звернувся до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про відшкодування шкоди.
ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» визнала ДТП від 23.12.2021 страховим випадком.
З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «BMW», д.н. НОМЕР_3 , було проведено його огляд, про що складено протокол технічного огляду КТЗ, здійснена калькуляція ремонту.
Згідно платіжного доручення №00070830 від 20.01.2022 ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатило ОСОБА_4 суму страхового відшкодування в розмірі 111 754,08 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою мас право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
За положеннями ст.76, частин 1, 2 ст.77, ч. 2 ст.78 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які зазакономможуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи, що ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило страхове відшкодування в сумі 114 140 грн., до нього перейшло право вимоги до винної особи, в даному випадку відповідача.
Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була.
З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 81, 82, 137, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Суддя: С.Л. Шаренко