Справа № 357/9409/24
Провадження № 2-о/357/285/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 вересня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Махненко Б. В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за правилами окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту родинних відносин, зацікавлена особа: ОСОБА_3 , обґрунтовуючи наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка була рідною матір`ю ОСОБА_1 (далі- Заявник).

В заявника залишилась рідна бабуся ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Дідусь ОСОБА_5 у 2015 р. теж помер. З бабусею ОСОБА_3 заявник проживає зі своєю сім`єю в одному будинку та доглядає за нею у зв`язку із тим, що вона отримує медичну допомогу у лікаря-психіатра з приводу виражених змін особистості і поведінки з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням органічного генезу (код за МКХ10 - F 07.8) з 2024 року.

ОСОБА_1 звернувся до комісії опікунської ради при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради із заявою від 21.05.2024 року щодо призначення його опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі визнання її судом недієздатною.

Згідно з витягом із протоколу № 10 від 31.05.2024 р. комісії опікунської ради при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради, заступник голови ОСОБА_6 зазначила, що всі досліджені документи містяться в особовій справі ОСОБА_3 , яка зберігається у відділі опіки і піклування управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради. ОСОБА_6 , повідомила, що у справі відсутні документи, які підтверджували факт родинних відносин ОСОБА_7 з ОСОБА_3 , а саме свідоцтво про народження ОСОБА_4 .

Однак свідоцтво про народження матері заявника втрачено та поновити його не має можливості так як народилась вона в російській федерації м. Красноярськ.

Щоб підтвердити факт родинних зв`язків із своєю рідною бабусею ОСОБА_3 через відсутність свідоцтва про народження його матері заявник неодноразово звертався до Білоцерківський ДРАЦС.

Згідно відповіді на адвокатський запит від 27.06.2024 р. №30.1-33/1279 Білоцерківський ДРАЦС повідомив, що в архіві відділу актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не виявлено.

Перевірку проведено по актових записах про народження по Білоцерківському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та згідно даних Державного реєстру акт цивільного стану громадян.

Оскільки, в зв`язку зі збройною агресією російської федерації в Україні, шляхом направлення відповідних запитів чи заяв до державних органів країни агресора, отримати повторне Свідоцтво про народження ОСОБА_4 не представляється можливим, так як вона народилася в селищі м. Красноярськ, російська федерація. Отже заявник не може документально підтвердити родинні відносини із матір`ю, у зв`язку із чим змушений звертатись до суду.

Просив суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) є рідною бабою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 1-2 ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2024 року ( а. с. 24-25 ) головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду.

За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 187 ЦПК України ).

Ухвалою судді від 05 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин. Постановлено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання на 03 вересня 2024 року ( а. с. 28 ).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , кожний окремо, підтримали заяву, надали пояснення аналогічні викладеним в заяві та просили її задовольнити.

В судовому засіданні якості свідків було допитано ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

Так, свідок ОСОБА_7 , який є батьком заявника підтвердив, що ОСОБА_3 є матір`ю його цивільної дружини ОСОБА_4 , яка померла та відповідно рідною бабою його сина ОСОБА_1 . Зазначив, що певний час ( 2 роки ), він разом з ОСОБА_4 проживав у її батьків, ОСОБА_5 і ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що вона є сусідкою заявника та ОСОБА_3 , разом проживають в одному будинку. Пояснила, що вона знає заявника 20 років, він живе поруч з нею з 2004-2005 року, виріс у неї на очах. Добре знала матір заявника ОСОБА_4 , яка померла, її батьків, ОСОБА_5 і ОСОБА_3 . Підтвердила, що ОСОБА_3 є рідною бабусею заявника.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засідання зазначила, що вона є сусідкою заявника, її будинок знаходить напроти будинка заявника, через дорогу. Підтвердила, що ОСОБА_4 , яка померла є матір`ю заявника. Сім`я ОСОБА_3 придбала будинок на проти неї, через дорогу, десь у 2004 році. Заявник, на той час навчався у 2 класі. Зазначала, що сім`я складалася з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та заявника. Підтвердила, що ОСОБА_3 є рідною бабусею заявника.

Заінтересована особа ОСОБА_3 не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься наявне поштове повідомлення про вручення ( а. с. 33 ).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Жодних заяв та клопотань від останньої на адресу суду не надходило.

За вказаних обставин, суд вважав про можливість проведення судового засідання за відсутністю заінтересованої особи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч. 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що батьками заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження останнього, виданого 09 липня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськвиконкому Київської області, актовий запис за № 204 ( а. с. 15 ).

Відповідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія НОМЕР_3 від 04.10.2012 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 36 років, актовий запис за № 1526 ( а. с. 10 ).

З наявного в матеріалах справи свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 15.08.1975 року вбачається, що шлюб укладено між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с. Березівка, Красноярського край та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с. Атаманово, Красноярський край, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_3 , ( а. с. 16 ).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина України, серія НОМЕР_5 , виданим 01.12.2001 року Васильківським МРВ УМЗС України в Київській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: м. Красноярськ, росія ( а. с. 11-12 ).

Згідно наявного в матеріалах справи паспорта громадянина України, серія НОМЕР_6 , виданого Білоцерківським МВМ № 1 ГУ МВС України в Київській області 25 серпня 2011 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с. Атаманово, Красноярський край ( а. с. 13-1-4 ).

Місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано з адресою: АДРЕСА_2 з 20.01.2005 року ( а. с. 14 ).

Страховим свідоцтвом ГУ державного управління СРСР серії Ж №716050 від 13.09.1985 р. ОСОБА_3 уклала договір страхування на користь дитини - ОСОБА_4 ( а. с. 17 ).

З будинкової книги для прописки громадян що проживають АДРЕСА_2 вбачається, що за вказаною адресою були зареєстровані (сім`я) у 2005 році: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ( а. с. 18-19 ).

Відповідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія НОМЕР_7 від 08.01.2015 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 60 років ( а. с. 20 ).

Згідно Витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 20.05.2024 року, за адресою АДРЕСА_2 станом на 20.05.2024 року зареєстровано 4 осіб: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 20.01.2005 року; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 12.07.2013 року; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з 11.03.2024 року та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 19.07.2001 року ( а. с. 21 ).

Так, з будинкової книги для прописки громадян що проживають АДРЕСА_2 вбачається, що заявник разом із ОСОБА_3 був зареєстрований за вищевказаною адресою 20.01.2005 року, в подальшому знятий з вказаної реєстрації та повторно зареєстрований 12.07.2013 року.

За матеріалами справи вбачається, що заявник з метою підтвердити факт родинних зв`язків із своєю рідною бабусею ОСОБА_3 через відсутність свідоцтва про народження його матері звертався до Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ).

Згідно відповіді на адвокатський запит від 27.06.2024 р. №30.1-33/1279 Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) повідомив, що в архіві відділу актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не виявлено. Перевірку проведено по актових записах про народження по Білоцерківському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та згідно даних Державного реєстру акт цивільного стану громадян. Одночасно повідомлено, що у зв`язку з повномасштабною триваючою збройною агресією російської федерації, якою порушено фундаментальні норми та принципи міжнародного права та відповідно до п.1, Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правої відносини сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01.12.2022 року прийнято зупинити у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та керуючись положеннями статті 54 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 84 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, статті 24 Закону України "Про міжнародні договори України" вийти з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах ( а. с. 9 ).

Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник ОСОБА_1 просив встановити факт родинних стосунків між ним та ОСОБА_3 , яка доводиться йому рідною бабою.

Відповідно ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15 квітня 2020 року справі № 302/991/19, провадження № 61-1128св20.

Поняття «родинність» розглядається як родинні зв`язки між людьми, що ґрунтуються на походженні однієї особи від іншої чи кількох осіб від спільного пращура; кровний зв`язок осіб, що походять один від одного чи від спільного пращура. Родинна лінія може бути прямою чи боковою та поділяється на висхідну та низхідну. При прямій лінії родинність ґрунтується на походженні однієї особи від другої.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви.

Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки.

Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі N 320/948/18, Верховного Суду у постановах від 08 грудня 2021 року по справі N 543/271/20, від 24 грудня 2021 року по справі N 935/1386/20, від 26 січня 2022 року по справі N 568/310/21, від 26 січня 2022 року по справі N 282/976/20, п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року N 5, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення".

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (суд ураховує роз`яснення Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»: "суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину").

Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту.

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог статті 258 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування.

Так, заявник зазначав, що з ОСОБА_3 він проживає зі своєю сім`єю в одному будинку та доглядає за нею у зв`язку із тим що вона отримує медичну допомогу у лікаря-психіатра з приводу виражених змін особистості і поведінки з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням органічного генезу (код за МКХ10 - F 07.8) з 2024 року, зазначене підтверджується доданим з боку заявника відповідного Висновку ЛКК від 10.05.2024 року за № 127.

Оскільки виникла необхідність у визнання її судом недієздатною, заявник ОСОБА_1 звернувся до комісії опікунської ради при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради із заявою від 21.05.2024 року щодо призначення його опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі визнання її судом недієздатною.

Згідно з витягом із протоколу №10 від 31.05.2024 р. комісії опікунської ради при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради, заступник голови ОСОБА_6 зазначила, що всі досліджені документи містяться в особовій справі ОСОБА_3 , яка зберігається у відділі опіки і піклування управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради. ОСОБА_6 , повідомила, що у справі відсутні документи, які підтверджували факт родинних відносин ОСОБА_7 з ОСОБА_3 , а саме свідоцтво про народження ОСОБА_4 ( а. с. 6-8 ).

Отже, метою для встановлення даного юридичного факту, встановлення родинних відносин, як зазначав заявник, є саме бути опікуном ОСОБА_3 , яка є його бабусею.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 ЦК України, опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ч. 4 ст. 63 ЦК України ).

Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання.

В даному випадку встановлення юридичного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право та не встановлено зазначене під час розгляду даної справи.

Отже, з наданих заявником та досліджених вищезазначених документів, суд вважає, що такі знайшли свого підтвердження родинного зв`язку між заявником та зацікавленою особою ОСОБА_3 .

Тому з огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами та свідченнями свідків, які достеменно підтвердили в судовому засіданні, що ОСОБА_3 є рідною бабусею заявника ОСОБА_1 .

Доказів, які б спростовували юридичний факт, який просить установити заявник, суду не надано і такі не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування ( ч. 1 ст. 80 ЦПК України ).

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Статтею 129 - 1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (суд ураховує також роз`яснення Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання).

При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 63 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 10-13, 18, 19, 76, 77, 79, 81, 89, 256, 258, 259, 263-265, 293, 294, 297, 315, 316, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, постановою Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в свою чергу є його рідною бабою.

Судові витрати віднести за рахунок заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Зацікавлена особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складено 09 вересня 2024 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов