справа №176/988/24
провадження №2/176/721/24
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Павловської І.А., розглянувши в місті Жовті Води, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про повернення коштів, отриманих без достатньої підстави,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути на свою користь з АТ «ПУМБ» безпідставно отримані кошти в розмірі 16237,05 гривень.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що в грудні минулого року йому стало відомо про відкриття виконавчого провадження № 63990838 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» коштів за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за реєстровим № 39495 від 01 грудня 2020 року.

ОСОБА_1 зазначає, що він звернувся до суду з позовом про визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки вважав, що виконавчий напис№ 39495 від 01 грудня 2020 року вчинений безпідставно.

Вказує, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2024 року по справі №176/150/24 позовні вимоги задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за реєстровим номером №39495.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача безпідставно стягнуті з нього під час примусового виконання виконавчого напису нотаріуса кошти в сумі 16237,05 гривень.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року, у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач та відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлені належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Судом встановлено, що 01 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за реєстровим № 39495 було вчинено виконавчий напис, за яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі 31548,13 грн.

Відповідно до звіту ДП «СхідГЗК» про здійснення відрахування та виплати, з заробітної плати ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» проводились стягнення на підставі постанови державного виконавця від 31 грудня 2020 року ВП № 63990838.

Загальна сума стягнутих коштів за період з січня 2021 року по липень 2023 року складає 16237,05 грн.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2024 року по справі №176/150/24 позовні вимоги задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за реєстровим номером №39495.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.

Зі змісту ст. 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Результат аналізу ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду.

Відповідні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі №201/6498/20, від 06.03.2019 року у справі №910/1531/18, від 28.01.2020 року у справі №910/16664/18.

Таким чином, оскільки виконавчий напис, вчинений 01 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за реєстровим №39495, визнано таким, що не підлягає виконанню рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2024 року у цивільній справі №176/150/24, яке набрало законної сили, відпали правові підстави набуття відповідачем в особі Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» грошових коштів, стягнутих на його користь з позивача в рамках виконавчого провадження та останні підлягають поверненню позивачу відповідно до ст.1212 ЦК України.

Враховуючи викладене, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням вищенаведеного, з відповідача в особі АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь позивача слід стягнути грошові кошти у розмірі 16237,05 грн., які фактично було стягнуто на користь відповідача в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 1212 ЦК України, ст.ст. 27, 45 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про повернення коштів, отриманих без достатньої підстави задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», , юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 16237 (шістнадцять тисяч двісті тридцять сім) гривень 05 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», , юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА