Провадження № 2-с/592/234/24

УХВАЛА

09 серпня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми під головуванням судді Костенка В.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕКС-1» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком,

ВСТАНОВИВ :

13.12.2023 Ковпаківським районним судом м. Суми за заявою ТОВ «ФОРЕКС-1» виданий судовий наказ, справа № 592/18308/23, провадження № 2-н/592/3216/23, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.01.2022 по 31.10.2023 по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком в розмірі 4 959 грн 53 коп.., а також судовий збір в сумі 268 грн 40 коп..

06.08.2024 боржник подав заяву та просить скасувати вказаний судовий наказ та поновити строк звернення до суду із заявою про скасування судового наказу.

Заява мотивована тим, що вимоги стягувача є необґрунтованими. Боржник зазначає, що вимоги стягувача відносно погашення заборгованості за період з 01.01.2022 по 31.10.2023 по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком в розмірі 4 959 грн. 53 коп. не надходили. Саме в цей період послуги надавалися не в повному обсязі у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення рф на територію України, а отже сума є спірною. Дуже часто власним коштом доводиться виконувати певні ремонтні роботи у будинку, які має здійснювати обслуговуюча компанія. Боржник вважає, що послуги надаються не в повному обсязі та невідповідної якості, а отже підстав для нарахування за надані послуги в повному обсязі є невиправданими. Поважність пропуску строку мотивує тим, що у зв`язку з довготривалим лікуванням та проходженням обстеження, у відповідності до індивідуальної програми реабілітації осіб з інвалідністю не мав можливості реалізувати своє право на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу у встановлені законодавством терміни.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали справи № 592/18308/23, провадження № 2-н/592/3216/23 дійшов наступних висновків.

13.12.2023 Ковпаківським районним судом м. Суми за заявою ТОВ «ФОРЕКС-1» виданий судовий наказ, справа № 592/18308/23, провадження № 2-н/592/3216/23, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.01.2022 по 31.10.2023 по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком в розмірі 4 959 грн 53 коп.., а також судовий збір в сумі 268 грн 40 коп..(а.с. 29).

Копію заяви про видачу судового наказу з додатками, а також копію судового наказу боржник отримала 09.01.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

Відтак строк подачі заяви про скасування судового наказу сплив 24.01.2024.

Із заявою про скасування судового наказу боржник звернулася лише 06.08.2024, тобто через понад пів року після отримання копії судового наказу.

У обґрунтування поважності причин пропуску строку боржник удава довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 07.02.2024 про встановлення третьої групи інвалідності. Також надані документи про проходження лікування 30.10.2023 - 10.11.2023, 13.05.2024 - 14.05.2024, 20.05.2024 - 22.05.2024, 04.06.2024 -- 13.06.2024. Тобто у період який не відноситься до строку на подачу заяви про скасування судового наказу.

Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з пунктом 5 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 167 ЦПК України встановлено, що судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Згідно з ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

У пункті 3 частини 5 статті 170 ЦПК України встановлено, що до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Заява боржника про скасування судового наказу, яка подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстави для поновлення строку для подання цієї заяви. ( ч. 2 ст. 171 ЦПК України).

Наведені норми передбачають наслідки пропуску процесуальних строків, зокрема повернення відповідної заяви. Поряд з цим закон передбачає поновлення пропущених строків з поважних причин.

Для поновлення строку необхідно визначити два аспекти. Перший це обставини які не залежали від волі особи та були непереборними. Другий коли ці обставини мали місце у строк який пропущено.

У своїй заяві боржник не зазначив про обставини які перешкоджали йому звернутися з заявою у строк з 09.01.2024 по 24.01.2024. Також він не надав відповідних доказі, а надані медичні документи не припадають на зазначений період.

Щодо поважності причин слід також зазначити наступн.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Європейський суд з прав людини зазначає, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року заява № 3236/03).

При цьому, ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Конституційний Суд України у рішенні від 29.06.2010 №17-рп/2010 звернув увагу на те, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційний Суд України в абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 02.11.2004 N 15-рп/2004 зазначив, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Водночас, слід звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Узагальнюючи наведене вбачається, що боржник не довів поважності причин пропуску строку на подачу заяви про скасування судового наказу.

Таким чином, суд не вбачає підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, в зв`язку з чим слід відмовити в задоволенні клопотання та повертає заяву про скасування судового наказу.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 247 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми у справі № 592/18308/23, провадження № 2-н/592/3216/23, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕКС-1» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Повернути заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу судового наказу, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми у справі № 592/18308/23, провадження № 2-н/592/3216/23, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕКС-1» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком - заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Г. Костенко