Справа № 234/706/20
Провадження № 2/202/1531/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/706/20

за позовом

ОСОБА_1

до

Краматорської міської ради

Третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору

ОСОБА_2

про визнання права власності в порядку спадкування за законом -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області із вказаним позовом, який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 4,93 гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Вказану земельну ділянку ОСОБА_4 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_5 , але належним чином свої спадкові права не оформила.

Також зазначив, що спадщину після смерті матері прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований разом з нею на момент її смерті. У 2019 році звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нотаріусу не був наданий оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Щодо інших спадкоємців зазначив, що третя особа по справі ОСОБА_2 також є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , як її син, і він також був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою.

Враховуючи, що йому невідомо де знаходиться правовстановлюючий документ на земельну ділянку, просив суд визнати за ним право власності на частку земельної частки (паю) розміром 2,465 в умовах кадастрових гектарів із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Крупської» м. Краматорська Донецької області, без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.11.2023, у зв`язку з зупиненням роботи Краматорського міського суду Донецької області, справа прийнята до загального позовного провадження суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Михальченко А.О., відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов, а третій особі строк для подання пояснень щодо позову.

Відповідач та третя особа своїми процесуальними права не скористались, відзив та пояснення на позов не подали.

23.01.2024 судом витребувана інформація щодо спадкової справи та її копія.

31.01.2024 до суду надійшли копії спадкових справ до майна померлої ОСОБА_5 та померлої ОСОБА_4

20.03.2024 підготовче провадження по справі закрите, справа призначена до судового розгляду.

Повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду позивач у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляду справи без його участі.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, а саме шляхом направлення судових повістки до електронного кабінету ЄСІТС (відповідачу) та шляхом рекомендованого поштового відправлення (повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»). Будь-яких заяв не надали.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2006 у смт Ясногірка м. Краматорська Донецької області померла ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а також права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Крупської, розміром 4,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла її донька ОСОБА_4 , оскільки 09.06.2006 звернулася до Третьої краматорської ДНК з відповідною заявою. Спадкова справа №322/2006.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкова справа №322/2006 не містить відомостей про видачу ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , однак відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є її сини позивач ОСОБА_1 та третя особа по справі ОСОБА_2 , які спадщину після смерті матері прийняли та 22.01.2012 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1500 га та житловий будинок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.11.2019 ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) відмовлено у зв`язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Отже, в даній справі судом встановлено, що позивач спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв у встановленому законом порядку, але оформити свої спадкові права в повній мірі в позасудовому порядку можливості не має, оскільки нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Однак суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження у справі та її розгляду).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Краматорської міської ради як до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування.

Однак, у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 280/4/18.

Відтак, Краматорська міська рада є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 .

Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження № 61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Враховуючи викладене позов ОСОБА_1 до Краматорської міської ради про визнання права власності задоволенню не підлягає, оскільки пред`явлений до неналежного відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 13, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суддя склав 25.07.2024

Суддя А. О. Михальченко