Єдиний унікальний № 755/4186/24
Номер провадження № 2/371/492/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого-судді: Кириленко М.О.

за участю секретаря судового засідання: Петренко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миронівка Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»; треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 14.04.2015 р. між ним та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №500975482, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 25 176, 81 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості по кредиту. 25.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною вчинено виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі за № 700 за кредитним договором від № 500975482 від 14.04.2015 року, укладеного між ним ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-1А/ВЕСТА від 28 січня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 29-01/19/1 від 29 січня 2019 є ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення заборгованості грошових коштів у розмірі 87 533, 40 грн., яка складається: 86 883, 40 грн., - сума заборгованості, 21 604, 54 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 30 833, 92 грн., - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 27 608, 94 грн., - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 6 800, 00 грн., - строкова заборгованість за штрафами і пенями, 650, 00 грн., - витрати за вчинення виконавчого напису. На виконання вищезазначеного виконавчого напису, 27.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Клименком Романом Васильовичем, відкрито виконавче провадження ВП № 61661347. Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса був вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусів. Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у загальному розмірі 87 533, 40 грн. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового та витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 7 000, 00 грн.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи в суді повідомлений належним чином. 02.07.2024 року на адресу суду від представника ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Разом з відзивом на позовну заяву подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та відмову у стягнення такої, оскільки розмір гонорару є завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та за відсутності документального підтвердження, а також розрахунку таких витрат.

У судове засідання позивач та його представник адвокат Капля А.С. не з`явилися, згідно заяви просили справу розглянути без їх участі, підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника. У задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Д.І. в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи в суді повідомлена належним чином, причина неявки суду ненадана, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Клименко Р.В. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи в суді повідомлений належним чином, причина неявки суду ненадана, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.3 ст. 211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 14.04.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500975482, що підтверджується кредитним договором та анкетою-заява на отримання кредиту по продукту «Рефінансування споживчих та готівкових кредитів».(а.с. 11)

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною 25.02.2020 року вчинено виконавчий напис №700, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором 500975482 від 14.04.2015 року, укладеним Акціонерне товариство «Альфа-Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитним договором 2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019 року є Товариство з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 29-01/19/1 від 29.01.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал». Заборгованості за кредитним договором 500975482 від 14 квітня 2015 року настала. Боржником допущено прострочення платежа. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 07.02.2020 року. Сума заборгованості складає 86 883, 40 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 21 640, 54 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 30 833, 92 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 27 608, 94 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 6 800, 00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача в розмірі 650, 00 грн., які підлягають стягненню з боржника. Загальна сума, що підлягає стягненню 87 533, 40 грн., що підтверджується виконавчим написом(а.с. 14)

З матеріалів справи судом встановлено, що виконавчий напис, вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

На підставі вказаного виконавчого напису, 27.03.2020 року приватним виконавцем Клименко Романом Васильовичем розглянуто заяву стягувача від 17.03.2020 року про примусове виконання рішення та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61661347 від 27.03.2020 року з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолова Д.І. №700 від 25.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 87 533, 40 грн.

27.03.2020 року приватним виконавцем Клименко Р.В. було направлено для виконання та до відома ОСОБА_1 та ТОВ «Вердикт капітал» постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2020 року, винесену при примусовому виконанні Виконавчий напис №700 від 25.02.2020 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Д.І.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у тому числі в частині доповнення переліку після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 25.02.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім того, матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення боржника про порушення кредитних зобов`язань.

Отже, відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Також, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

За встановлених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису №700 від 25.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 87 533, 40 грн., приватним нотаріусом Богомоловою Д.І. було вчинено виконавчий напис з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, то суд прийшов до такого.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України).

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1 211, 20 грн. за подання позову немайнового характеру, а тому ураховуючи, що позов про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч.5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.09.2020 року у справі № 910/4201/19 вказано, що:1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18. При цьому, договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02.09.2020 року у справі № 329/766/18.

На підтвердження понесення витрат представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Капля А.С. було надано суду договір №б/н про надання правничої (правової) допомоги від 16.02.2024 року. Розмір гонорару визначається домовленістю сторін (п.6.2. договору); додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги від 16.02.2024 року; акт приймання-передачі наданих послуг №1 за договором про надання правової допомоги №б/н від 16.02.2024 року від 27.02.2024 року; рахунок фактичних витрат з надання правової допомоги ОСОБА_1 за договором від 16.02.2024 року та додаткової угоди №1 від 16.02.2024 року; квитанцію №1 від 27.02.2024 року про сплату гонорару відповідно до рахунку від 27.02.2024 року у розмірі 7 000, 00 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №1 за договором про надання правової допомоги №б/н від 16.02.2024 року, адвокат надав, а клієнт ( ОСОБА_1 ) отримав правову допомогу пов`язану з підготовкою та написанням позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме: консультацію та визначення стратегії справи, ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, підготовка та подача позовної заяви від 27.02.2024 року. Вартість послуг виконавця за цим актом склала 7 000, 00 грн., претензій до якості наданих виконавцем послуг не було, що є підтвердженням належної якості та переліку наданих послуг.

Відповідно до квитанції №1 від 27.02.2024 року ОСОБА_1 відповідно до договору від 16.02.2024 року сплатив адвокату Капля А.С. гонорар у розмірі 7 000, 00 грн.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковський О.В. подав клопотання, зазначивши, що до позовної зави не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 7 000,00 грн. Просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу та відмову у стягнення такої, оскільки розмір гонорару є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд не бере до уваги посилання представника ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В. на невідповідність заявлених витрат, оскільки це не виключає необхідності виконання адвокатом певної правової роботи, в тому числі й вивчення судової практики, приписів діючого законодавства тощо.

Суд вважає, що витрати, понесені ОСОБА_1 , є пов`язаними з розглядом даної справи, фактичними, необхідними, а їх розмір є розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, а також документально підтвердженим.

За встановлених обставин, в порядку п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №700, вчинений 25.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» грошових коштів в сумі 87 533, 40 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 1 211, 20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000, 00 грн., а всього 8 211, 20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.О. Кириленко