єдиний унікальний номер справи 546/1447/23
номер провадження 2/546/79/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Сербіненко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лісової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Решетилівка Полтавської області цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Паріс» (далі - ТОВ «ФК «Паріс») в особі директора Слюзенка В.О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.08.2019 між ОСОБА_1 та АТ «РВС БАНК» було підписано заяву-договір №0038470 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідач підписанням заяви- договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцентував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєдналася до умов договору. За умовами заяви відповідачеві було надано споживний кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 30 769 грн 23 коп, строк дії кредиту 24 місяці процентна ставка річних 18 %, тип ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми наданого кредиту. В день, підписання заяви-договору №0038470 від 22.08.2019 відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов заяви-договору. Грошові кошти у сумі 30 769 грн 23 коп, були зараховані АТ «РВС БАНК» 22.08.2019 на картковий рахунок клієнта.

05.03.2020 між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги №05/03/2020-1 від 05.03.2020.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання в сумі 41 836 грн 02 коп, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано: 2 476 грн 38 коп за користування грошовими коштами за період з 28.10.2021 по 23.02.2022 та 7 94 грн 31 коп інфляційних втрат за період з 28.10.2021 по 23.02.2022. Таким чином, всього до стягнення з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі: 41 836 грн 02 коп боргу за кредитом + 2 476 грн 38 коп, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та 7 949 грн 31 коп інфляційних втрат, а всього разом: 52 261 грн 71 коп.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Паріс» заборгованість в сумі 52 261 грн 71 коп, що складається з: 30 769 грн 23 коп заборгованість за тілом кредиту; 3 015 грн 23 коп заборгованість за процентами; 6 461 грн 56 коп - заборгованість за комісією; 1 590 грн 00 коп - заборгованість за штрафними санкціями (пеня); 2 476 грн 38 коп - 3% річних за користування грошовими коштами за період з 28.10.2021 по 23.02.2022; 7 949 грн 31 коп інфляційних втрат за період з 28.10.2021 по 23.02.2022. Також просить судові витрати за розгляд справи покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 17.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження, визначено проводити розгляд справи з викликом осіб.

21.12.2023 через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву представник посилається на те, що 22.08.2019 між ОСОБА_1 та АТ «РВС БАНК» було підписано заяву-договір №0038470 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідач підписанням заяви-договору акцептував укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку та приєднався до умов договору. Як зазначалося вище, відповідач підписанням заяви-договору акцептував укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку та приєднався до умов договору. Посилання позивача на те, що відповідач підписанням заяви-договору акцептував укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку та приєднався до умов договору як складову кредитного договору не мають законних підстав. Також стягнення заборгованості за комісією у розмірі 6 461 грн 56 коп (за розрахунково- касове обслуговування), є незаконною. Розрахунок заборгованості. Як уже зазначалося у позові, у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання що в сумі становить 41 836 грн 02 коп, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України, ТОВ «ФК «Паріс» нараховано: 3% річних за користування грошовими коштами за період з 28.10.2021 по 23.02.2022 - 2 476 грн 38 коп, інфляційні витрати за період з 28.10.2021 по 23.02.2022 - 7 949 грн 31 коп. Що в загальній сумі становить 52 261 грн 71 коп. Вважає, що дана сума нарахована не вірно, оскільки, нараховувати потрібно від загальної суми 35 374 грн 46 коп. Тому, інфляційні втрати за період з 28.10.2021 по 23.02.2022 будуть складати 1 544 грн 67 коп, а 3% річних за користування грошовими коштами за той же період будуть складати 345 грн 99 коп. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ПАРІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнути судові витрати.

27.12.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що ознайомившись з відзивом на позовну заяву, позивач не погоджується з доводами відповідача, на підставі яких він заперечує проти позову та зазначаємо наступне. Так, ТОВ «ФК «Паріс» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між АТ «РВС БАНК» та відповідачем було укладено заяву-договір №0038470 від 22.08.2019 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами заяви відповідачеві було надано споживчий кредит, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок, у відповідності до умов укладених договорів відповідач підписавши договір підтвердив факт отримання платіжної картки та ПІН- коду до картки. Відповідач в свою чергу порушив умови вказаного договору і має заборгованість перед позивачем по сплаті отриманого кредиту. Одночасно при подачі позовної заяви до неї були долучені належні та допустимі докази на обґрунтування позовних вимог. Факти укладення договору та надання відповідачу кредиту підтверджується наданими позивачем доказами та в свою чергу не спростовуються відповідачем. Як вбачається з заяви-договору № 0038470 від 22.08.2019, дана заява-договір підписана відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи, при укладенні договору сторони прийшли до взаємної згоди щодо його умов, зі змістом договору, усіма істотними умовами договору, відповідач був ознайомлений, про що свідчить його підпис. Таким чином, договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, укладений з позивачем, відповідає вимогам чинного законодавства, оформлений належним чином. Таким чином, Законом № 1734-VIII безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (пункти 31.17 та 31.18) Таким чином, доводи відповідача, на підставі яких він заперечує проти позову є необґрунтованими та недоведеними жодними доказами. Позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять суд її задовільнити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі представника та відповідача.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

22.08.2019 відповідач ОСОБА_1 підписав заяву-договір №0038470 про надання банківської послуги, (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до на приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

У заяві-договорі №0038470 від 22.08.2019 зазначено зокрема тип кредиту- споживчий, сума кредиту 30 769 грн 23 коп, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка 18% (фіксована ставка), разова комісія при видачі кредиту 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 3% від суми наданого кредиту, яка підписана відповідачем ОСОБА_1 (а.с.15).

Додатком №1 до заяви-договору 0038470 від 22.08.2019 визначено зокрема сума кредиту- 30 769 грн 23 коп, строк користування кредитом - 24 місяці, процентна ставка 18%, комісія за розрахуноково-касове обслуговування заборгованості 3 %, комісія за надання кредиту 769 грн 23 коп, також зазначені дати, суми платежів, додаток підписаний відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 16).

Тобто, між АТ «РВС БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 були погодженні всі істотні умови надання кредиту.

Також позивачем надана публічній пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 04.10.2019) та виписки по особистому рахунку за період 05.03.2020 по 28.10.2021 (а.с.4-14, 24-32).

Як вбачається з меморіального ордеру № 3081 від 22.08.2019 ОСОБА_1 отримав кредитні грошові кошти від АТ «РВС БАНК» у розмірі 30 000 грн 00 коп (а.с. 23).

05.03.2020 між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «Паріс» було укладено Договір про відступлення права вимоги №05/03/2020-1 (а.с. 17-19).

Відповідно до п. 1.1 Договору про відступлення права вимоги №05/03/2020-1 від 05.03.2020, витягу з додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги, та акту прийому-передачі прав вимоги і документів до Договору про відступленням права вимоги №05/03/2020-1 АТ «РВС БАНК» відступило, а ТОВ «ФК «Паріс» набуло право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у Додатку №1 до цього Договору, зокрема за кредитним договором до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 40 246 грн 02 (а.с. 20-22).

Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором 0038470 від 22.08.2019 станом на 06.11.2023, згідно з яким заборгованість складає 41 836 грн 02 коп з яких: заборгованість за тілом кредиту 30 769 грн 23 коп, заборгованість за процентами 3 015 грн 23 коп, заборгованість за комісією 6 461 грн 56 коп, заборгованість за штрафними санкціями (пеня) 1 590 грн 00 коп (а.с. 33-36).

Відповідно до розрахунку інфляційних втрат та 3% річних відповідачу ОСОБА_1 в порядку ст. 625 ЦК України нараховано 2562 грн 95 коп. - інфляційних втрат за час прострочення за період 28.10.2021 по 23.02.2022 та 7 949 грн 31 коп, - 3% річних від простроченої суми за період 28.10.2021 23.02.2022 (а.с. 37).

27.03.2020 ТОВ «ФК «Паріс» направило на адресу відповідача вимогу про усунення перешкод кредитного зобов`язання вих.№ 905/5, згідно якого кредитор вимагав здійснити повне та належне виконання зобов`язань Кредитним Договором, а саме погашення усієї заборгованості за кредитним договором, сплати процентів за користування кредитними коштами (а.с. 38).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Представником відповідача надано розрахунок інфляційних збитків, в якому зазначає, що у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання що в сумі становить 41 836 грн 02 коп, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України, ТОВ «ФК «Паріс» нараховано: 3% річних за користування грошовими коштами за період з 28.10.2021 по 23.02.2022 - 2 476 грн 38 коп; інфляційні втрати за період з 28.10.2021 по 23.02.2022 - 7 949 грн 31 коп. Що в загальній сумі становить 52 261 грн 71 коп. Вважає, що дана сума нарахована не вірно, оскільки, нараховувати потрібно від загальної суми 35 374 грн 46 коп. (30 769,23 + 3 015,23 + 1 590 = 35 374 46).

Тому, інфляційні втрати за період з 28.10.2021 по 23.02.2022 будуть складати 1 544 грн 67 коп, а 3% річних за користування грошовими коштами за той же період будуть складати 345 грн 99 коп.

Натомість, з представлених позивачем письмових доказів, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за заявою-договором не здійснював, внаслідок чого, у відповідача перед позивачем, станом на 06.11.2023 утворилась заборгованість 52 261 грн 71 коп, яка складається з наступного:

- заборгованість за тілом кредиту 30 769 грн 23 коп;

- заборгованість за процентами 3 015 грн 23 коп;

- заборгованість за комісією 6 461 грн 56 коп;

- заборгованість за штрафними санкціями (пеня) 1 590 грн 00 коп;

- 3% річних за користування грошовими коштами за період з 28.10.2021 по 23.02.2022 2 476 грн 95 коп;

- інфляційні втрати за період з 28.10.2021 по 23.02.2022 7 949 грн 31 коп.

Отже, твердження представника відповідача щодо неправильності нарахування інфляційних збитків та 3 % річних за користування грошовими коштами не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Суд зазначає, що відповідач ОСОБА_1 , не виконував обов`язків по поверненню кредиту і відповідно має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права ТОВ «ФК «Паріс», а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно платіжної інструкції № 5767 від 31.10.2023 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 13, 78, 83, 141, 259, 265, 268, 279, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Паріс» заборгованість сумі 52 261 (п`ятдесят дві тисячі двісті шістдесят одну) гривню 71 копійку, що складається з: 30 769 гривень 23 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 3 015 гривень 23 копійки - заборгованість за процентами, 6 461 гривня 56 копійок - заборгованість за комісією, 1 590 гривень 00 копійок - заборгованість за штрафними санкціями (пеня), 2 476 гривень 38 копійок - 3% річних за користування грошовими коштами за період з 28.10.2021 по 23.02.2022, 7 949 гривень 31 копійка - інфляційних втрат за період з 28.10.2021 по 23.02.2022.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Паріс» судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Паріс», Ідентифікаційний код юридичної особи - 38962392, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Василівська, буд. 77-А;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Представник відповідача ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , адреса листування: АДРЕСА_3 .

Суддя - І.В. Сербіненко