ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5046/24 Справа № 210/884/17 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н.А. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Тимченко О.О.,

суддів Бондар Я.М.,Зубакової В.П.

учасники справи:

позивач ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИТСВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 210/884/17 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИТСВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року (суддя Літвіненко Н.А.), ухвалене в приміщенні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В березні 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 05.07.2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 1/347-МК, відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 13000,00 дол. США на термін до 05.07.2012 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та у порядку, встановленого кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором 1/347-МК між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачами було укладено Договір поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_1 не надавала своєчасно позивачу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим відповідач ОСОБА_1 станом на 19.01.2017 року має заборгованість - 49820,37 дол. США. Однак, законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку 3 649,81 дол. США, що за курсом 27,49 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.01.2017 року складає 100 333,28 грн., а також судові витрати в розмірі 1 600,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договору 1/347-МК від 05.07.2007 року в сумі: 3649,81 дол. США, що за курсом 27,49 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.01.2017 року складає 100 333, 28 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачений судовий збір у розмірі 800,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачений судовий збір у розмірі 800,00 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що оскільки ОСОБА_1 не виконала свого обов`язку щодо повернення коштів за кредитним договором, а в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором відповідачки ОСОБА_1 було укладено Договір поруки з ОСОБА_2 , є всі підстави солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вона не була повідомлена судом про місце, дату та час розгляду справи, тобто, не приймала участь у розгляді справи з поважних, об`єктивних причин. Апелянт зазначає, що у зв`язку з непоінформованістю судом про відкриття провадження у цій справі та про місце, дату та час розгляду справи, вона не змогла скористатися своїми правами, у тому числі щодо надання відзиву на позовну заяву, надання доказів, заяви про застосування позовної давності тощо. Обмеження її прав як учасника справи, які гарантовані державою, стало передумовою того, що суд прийняв незаконне та необґрунтоване рішення по справі. Суд не врахував, що позивач пред`явив до неї вимогу № 4457 від 19 вересня 2011 року про дострокове повернення кредиту та сплату процентів. Аналогічну вимогу № 4458 від 19 вересня 2011 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред`явив ОСОБА_3 , який був іпотекодавцем за договором іпотеки № 1/347-МК/1 від 05 липня 2007 року. Отже, такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичність платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. У випадку пред`явлення кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту на підставі частини 2 статті 1050 ЦК України, кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, позивач не мав права нараховувати проценти за користування кредитом за період з 28 серпня 2015 року по 19 січня 2017 року.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

05.07.2007 року між позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 1/347-МК, відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» зобов`язався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 13000,00 дол. США на термін до 05.07.2012 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та у порядку, встановленого кредитним договором.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 13000,00 дол. США, що підтверджується меморіальним ордером № 1.

Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує кредит та проценти за його користування не сплачує, чим порушує вимоги ст. ст. 509 , 525, 526, 1054 ЦК України.

В забезпечення виконання зобов`язання за Договором 1/347-МК між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір поруки, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5. Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Договором 1/347-МК .

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 не виконала свого обов`язку щодо повернення коштів за кредитним договором, а в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором відповідачки ОСОБА_1 було укладено Договір поруки з ОСОБА_2 , є всі підстави солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 належним чином не була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що позбавило її можливості реалізувати належні їй процесуальні права, є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Судом першої інстанції була витребувана інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, зареєстрованим місцем проживання відповідачки ОСОБА_1 зазначена адреса: АДРЕСА_1 (а.с.35).

Згідно з пунктом 4 частин 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, судову повістку в судове засідання, призначене на 04 жовтня 2017 року 10.30 год., було надіслано ОСОБА_1 за адресою її зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_1 . Вказана судова повістка повернулась до суду з поштовою відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» (а.с. 87).

За таких обставин ОСОБА_1 вважалася належним чином повідомленою про розгляд справи.

Проте заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги,про те, що суд першої інстанції не рахував, що після 06 липня 2012 року у позивача відсутнє право на нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

За доданим банком до позовної заяви розрахунком заборгованість до стягнення становить 3649,81 дол. США, що за курсом 27,49 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.01.2017 року складає 100333,28 грн., яка складається з наступного: 3649,81 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 28.08.2015 по 19.01.2017 рр.

У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) за кредитним договором зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 24 місяці - до 05 липня 2012 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 05 липня 2012 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 10 числа кожного місяця. Починаючи з 06 липня 2012 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

У постанові 28 березня 2018 року по справі 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі преьявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, після 06 липня 2012 року у позивача відсутнє право на нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсотків в розмірі, визначеному позивачем, й доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищезазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи зазначене, з позивача необхідно стягнути на користь відповідача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції в розмірі 2 400,00 грн.

Керуючись статтями 367, 369, 376, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИТСВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИТСВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 2 400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді Я.М.Бондар

В.П.Зубакова