Справа № 740/969/24
Провадження № 2/740/599/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Дьоміної Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Герасимчуком Олегом Олександровичем, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

У лютому 2024 року позивачка в особі свого представника звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього понесені судові витрати.

Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 19.11.2004, мають спільних неповнолітніх дітей дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спочатку спільне сімейне життя склалось добре, але на теперішній час подружжя разом не проживає, шлюбні відносини між сторонами припинились. Сторони перестали розуміти та любити одне одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, у них з`явились розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, ведення спільного побуту. Зусилля щодо знаходження компромісу між сторонами не надали жодних результатів, тому позивачка вважає, що немає можливості збереження сім`ї.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 04 квітня 2024 року 12-00 год., яке в подальшому відкладено на 18 червня 2024 року 13-45 год.

Представник позивачки подав до суду заяви про розгляд справи без його участі, незаперечення проти заочного розгляду справи, також надав довідку та квитанції на підтвердження понесених позивачкою судових витрат.

У судове засідання не з`явився відповідач; відзиву на позов, жодних заяв/клопотань - не подавав, повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи.

З урахуванням вимог ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд установив, що з 19 листопада 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим виконкомом Талалаївської сільради Ніжинського району, за актовим записом № 14.

Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За твердженням позивачки, і це не спростовано відповідачем, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних відносин не підтримують.

3 огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими; подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими; поновлювати шлюбно-сімейні відносини позивачка наміру не має, і такого наміру не висловив відповідач. При цьому суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, слід зазначити таке.

Так, у ч. 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплавних о підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Представник позивачки на підтвердження понесених судових витрат надав довідку та квитанцію про сплату ОСОБА_1 адвокату Герасимчуку О. О. 5 000,00 грн на правову допомогу адвоката.

Суд вважає, що визначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним з урахуванням категорії справи та наданих адвокатом послуг. Так, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн відповідатимуть критеріям реальності таких витрат, розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин цієї справи, що є співмірним зі складністю справи, а також обсягом наданих адвокатом послуг.

Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу в загальному розмірі 2 968,96 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 3, 76 - 81, 89, 128, 141, 223, 259, 263 - 265, 274, 280, 283, 284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , поданий представником адвокатом Герасимчуком Олегом Олександровичем, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_2 ), зареєстрований 19 листопада 2004 року виконкомом Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області за актовим записом № 14, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати в загальному розмірі 2 968 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко