Справа № 462/3416/20 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/811/1479/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: О.В. Псярук

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Львівська міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

15.06.2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила встановити порядок користування частиною земельної ділянки, яка належить до будинку АДРЕСА_1 між співвласниками будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виділеною ОСОБА_5 . ухвалою Львівського обласного суду від 30.10.1995 року №33-734, згідно висновку №2-20Д від 16.03.2020 року земельно-технічного дослідження, складеного експертом ОСОБА_6 (господарюючий суб?скт ФОП ОСОБА_7 ).

Позов обґрунтовувала тим, що вона та відповідач є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , кожному зі співвласників належить по 7/24 частини будинку. В їх користуванні перебуває земельна ділянка (частина прибудинкової території) площею 567,5 кв.м. На час подання позову частки у праві власності на будинок розподілені наступним чином: ОСОБА_4 (третя особа) є власником 5/24 частки будинку, ОСОБА_3 (третя особа) є власником 5/24 частки будинку; позивачу та відповідачу належить по 7/24 частки будинку. Спірна земельна ділянка навколо будинку перебуває в комунальній власності Львівської міської ради та у користуванні власників будинку.

Зазначала, що будинковолодіння АДРЕСА_1 на початку 90-х років належало ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26.06.1995 року, ухваленим в цивільній справі №2-666/1995, частково зміненим ухвалою Львівського обласного суду від 30.10.1995 року №33-734, між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було встановлено порядок користування будинком та земельною ділянкою. Зокрема, за ОСОБА_5 визнано право користування земельною ділянкою площею 574 кв.м, а за ОСОБА_8 - земельною ділянкою площею 410 кв.м. Після смерті ОСОБА_8 , його частку в будинковолодінні успадкували його доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_5 її частку в будинковолодінні успадкували доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , право спадкувнаня якої перейшло до відповідача ОСОБА_1 . Таким чином, частина земельної ділянки площею 574 кв.м перейшла у спільне користування її та відповідача. З огляду на неможливість дійти згоди щодо спільного використання земельною ділянкою, на її замовлення проведено експертне земельно-технічне дослідження, яким встановлено порядок користування частиною земельної ділянки. Просила позов задоволити.

23.09.2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, звернулися з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в якому просили встановити співвласникам будинку порядок користування прилеглою до будинку АДРЕСА_1 земельною ділянкою загальною площею 1155 кв.м, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - порядок користування 541 квадратним метром земельної ділянки; ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - порядок користування 614 квадратними метрами земельної ділянки, відповідно з розподілом їхніх часток.

Позов обґрунтовували тим, що земельна ділянка навколо будинку перебуває в комунальній власності Львівської міської ради та у користуванні всіх співвласників будинку. Будинок АДРЕСА_1 на початку 90-х років належав ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26.06.1995 року в цивільній справі №2-666/1995, частково зміненим ухвалою Львівського обласного суду від 30.10.1995 року №33-734, між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 встановлено порядок користування будинком та земельною ділянкою. Зокрема, за ОСОБА_5 визнано порядок користування земельною ділянкою площею 574 кв.м, а за ОСОБА_8 - 410 кв.м. При цьому, ОСОБА_8 сплачував податок за користування 541 кв.м земельної ділянки. Після смерті ОСОБА_8 треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 успадкували частку ОСОБА_8 в зазначеному вище будинку, а після смерті ОСОБА_5 її частку у будинковолодінні успадкували доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , права якої успадкував її син - ОСОБА_1 . У зв`язку з наведеним, вважали земельну ділянку навколо будинку АДРЕСА_1 такою, що перебуває у спільному користуванні усіх співвласників будинку, порядок користування якою підлягає встановленню судом. Просили позов задоволити.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою, площею 1155,0 кв.м, що розташована у АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до варіанту № 1, додатку № 2 судової земельно-технічної експертизи № 6326 від 05.09.22 року виділивши:

ОСОБА_2 , співвласнику 7/24 ідеальної частки будинку, у користування земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: 24,00м, 6,86м, 6,28м, 6,00м, 21,54м, 11,70м. - площею 276,4 кв.м.;

ОСОБА_1 , співвласнику 7/24 ідеальної частки будинку - у користування земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: 8,67м, 8,36м, 14,39м, 0,31м, 14,32м, 0,52м, 9,25м, 12,42м, 5,91м, 6,86м, 24,00м, 3,50м - площею 276,4кв.м.;

У користування ОСОБА_3 , співвласнику 5/24 ідеальної частки будинку виділено земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: 12,42м, 3,20м, 1,49м, 1,09м, 3,38м, 2,68м, 3,76м, 13,32м, 11,57м, 3,41м, 6,62м, 2,50м, 3,00м, 8,16м, 4,46м. - площею 197,4кв.м.;

ОСОБА_4 , співвласнику 5/24 ідеальної частки будинку - ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: 21,54м, 4,30м, 9,25м, 14,10м, 10,58м. - площею 197,4кв.м.;

У спільному користуванні всіх співвласників житлового будинку залишено земельну ділянку з наступними геометричними розмірами житлового будинку літ. «А-2» по ходу годинникової стрілки: 9,25м, 12,19м, 4,46м, 8,16м, 3,00м, 2,50м, 6,62м, 3,41м, 3,16м, 4,35м. - 207,3кв.м.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору в користь третьої особи ОСОБА_3 454 грн.

Стягнуто з позивача ОСОБА_2 частину сплаченого судового збору в користь третьої особи ОСОБА_3 454 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував положення ст. 79-1 Земельного кодексу України, згідно якої формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, та дійшов необгрунтованого висновку про наявність підстав для встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою, оскільки такій не присвоєно кадастровий номер. Враховуючи, що спірна земельна ділянка не є сформованою та не може бути об`єктом цивільних прав, а відтак і предметом даного спору, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 09 листопада 2022 року у справі №1340/5450/18, підстави для задоволення позову третіх осіб відсутні.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд не взяв до уваги, що спірна земельна ділянка фактично складається з двох земельних ділянок з різним цільовим призначенням.

Зазначає, що суд встановив порядок користування земельною ділянкою, взявши до уваги судову земельно-технічну експертизу №6326 від 05.09.2022 року. Однак зазначена експертиза проведена без урахування того, що спірна земельна ділянка по факту складається з двох різних ділянок, які мають різне цільове призначення. А відтак, варіант користування земельною ділянкою, встановлений у висновку земельно-технічної експертизи №6326 від 05.09.2022 року, не може братися судом до уваги, оскільки не є об`єктивно правильним.

Просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_10 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_11 та представник ОСОБА_3 - ОСОБА_12 проти скарги заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 26.06.1995 року позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування будинком та земельною ділянкою задоволено частково. Виділено у користування ОСОБА_8 приміщення першого поверху будинку АДРЕСА_1 , а саме: під № НОМЕР_1 , площею 3,90 м2, 2-2, площею 9.10 м2, 2-3, площею 16,20 м2, 2-4, площею 16,20 м2 (згідно варіанту експерта ОСОБА_13 ). Виділено у користування ОСОБА_5 приміщення під №1-1, площею 2,90 м2, 1-2, площею 9,20 м2, 4-3, площею 9,70 м2, 4-1, площею 3,80 м2, 4-2, площею 16.40 м2, 3-2, площею 15,60 м.2, 3-1, площею 3-80 м2, 3-3, площею 9.20 м2. Залишено у спільному користуванні співвласників ОСОБА_8 та ОСОБА_5 сходову клітку на 1 та 2 поверхах будинку на горище. Виділено у користування ОСОБА_8 приміщення підвалу під №ІУ, ОСОБА_5 - приміщення підвалу під № НОМЕР_2 та 2, залишено у спільному користуванні сходову клітку під № НОМЕР_3 (ІІ). Встановлено наступний порядок користування земельною ділянкою між співвласниками. ОСОБА_8 виділено у користування земельну ділянку площею 604,3 м2 відповідно до частки будинку, з південної сторони з загальними розмірами 1285 х 4.585 м2 та гаражем під літ.Е; ОСОБА_5 виділено у користування земельну ділянку пл.604,3 м2, відповідно до частки будинку з північної сторони розмірами 1285х4,585 м2 та гаражем під №Б. Залишено у спільному користуванні співвласників ОСОБА_8 та ОСОБА_5 приміщення під №В і №Г (т. 2, а.с. 79-83).

Ухвалою Львівського обласного суду від 30.10.1995 року рішення Залізничного районного суду м.Львова 26.06.1995 року в частині користування будинком АДРЕСА_1 - залишено без змін.

Рішення рішення Залізничного районного суду м.Львова 26.06.1995 року в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_8 та ОСОБА_5 змінено. Встановлено порядок користування земельною ділянкою. ОСОБА_8 передано в користування земельну ділянку площею 410 кв.м з відрізками, площею 204,40 кв.м розмірами 8,40 х 26,65 х 5,50 х 5,0 х 2,90 х 21,65 м І 205,60 кв.м, розмірами 8,20х22,70 та площа під гаражем Б з північної сторони. ОСОБА_5 передано в користування земельну ділянку площею 574 кв.м, певними розмірами з південної сторони. В спільному користуванні залишено земельну ділянку площею 177 кв.м з відповідними розмірами навколо будинку (т. 2, а.с. 84-87).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 172 кв.м, житловою площею 82,8 кв.м перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_4 із часткою 5/24 (зареєстровано речові права, підстава реєстрації - свідоцтво про право на спадщину за законом, серії та номер 2-446), ОСОБА_3 з часткою 5/24 (зареєстровано речові права, підстава - свідоцтво пр оправо на спадщину за законом, серії та номер 2-448); ОСОБА_2 з часткою 7/24 (зареєстровано речові права, підстава - свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер 2-1717); ОСОБА_1 - з часткою 7/24. Земельна ділянка - 1256 кв.м вказана по фактичному користуванню (т.1 а.с.19-20).

Як убачається з висновку судової земельно-технічної експертизи №6326 від 05.09.2022 року, призначеної в ході розгляду справи ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 грудня 2021 року, судовим експертом ОСОБА_14 запропоновано чотири можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 1155 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Задовольняючи позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив з того, що порядок користування спірною земельною ділянкою було встановлено ухвалою Львівського обласного суду від 30.10.1995 року, однак у зв`язку зі зміною кількості співласників житлового будинку АДРЕСА_1 та збільшенням розміру земельної ділянки слід встановити новий порядок користування спірною земельною ділянкою площею 1155,0 кв.м, що знаходиться у АДРЕСА_1 між співвласниками домоволодіння ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до варіанту № 1, додатку № 2 судової земельно-технічної експертизи № 6326 від 05.09.22 року, оскільки такий варіант розподілу не призведе до порушення прав інших співвласників житлового будинку.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 2 ст. 123 ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як убачається з матеріалів справи, в таких відсутнє рішення органу місцевого самоврядування - Львівської міської ради щодо передачі у користування ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки площею 1155 кв.м за адресою АДРЕСА_1 , порядок користування якою встановлено оскаржуваним рішенням.

При цьому, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, площа змельної ділянки по фактичному користуванню співвласниками житлового будинку становить 1256 кв.м.

Відтак, предметом спору за позовом ОСОБА_2 та позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є земельна ділянка без визначених у встановленому законом порядку її меж та розмірів, про надання у користування якої відсутнє рішення відповідної ради, до повноважень якої законом віднесено вирішення даного питання.

Враховуючи, що земельна ділянка, порядок користування якою визначив суд, не була надана в користування чи у власність співвласникам будинку у встановленому законом порядку, площа та конфігурація земельної ділянки на даний час є відмінною від розміру та конфігурації, встановленої ухвалою Львівського обласного суду від 30.10.1995 року, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення порядку користування такою.

З наведених мотивів, оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовних вимог третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слід скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовити.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2023 року в частині задоволення позовних вимог третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 липня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра