Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/4729/24

Провадження № 2 /635/3253/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карасави І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Дерелюк К.О.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

Позивач ОСОБА_3 (далі-позивач) звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про зміну розміру аліментів.

В позовній заяві просить змінити розмір аліментів, які стягуються пі підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2016 року по справі №635/6652/16-ц на утримання спільної дитини сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини до 1/8 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З дня набрання даним рішенням законної сили припинити стягнення та відкликати виконавчий лист від 31 січня 2017 року по цивільній справі 635/6652/16-ц, виданий на виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 9 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О.

Позивач зазначає, що з відповідачкою по справі перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02.06.2016 р у справі 635/3808/16-ц. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28.12.2016 у справі 635/6652/16-ц з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 09.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

За виконавчим листом, відкрито виконавче провадження. З часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини від 28.12.2016 в житті позивача відбулися зміни матеріального та сімейного стану, з`явились інші утриманці, що вплинуло і на його матеріальне становище, в зв?язку з чим він змушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позов не визнає, оскільки позивач має можливість сплачувати аліменти у розмірі встановленому рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28.12.2016 р. у справі №635/6652/16-ц та зворотнього ним не доведено. Позивачем не долучено жодних доказів як саме зміни у сімейному житті вплинули на його матеріальне становище, та доказів того в якому матеріальному становищі він зараз перебуває.

Вимога позивача про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 до 1/8 частини всіх доходів є необґрунтованою, оскільки не відповідає інтересам дитини та фактично ставить її у гірше становище порівняно з іншими дітьми позивача. Також, незважаючи на стягнення аліментів з позивача на утримання дітей від нового шлюбу та утримання теперішньої дружини, позивач не повідомляє, що не проживає з ними і навпаки, вказує, що він із ОСОБА_5 перебуває у зареєстрованому шлюбі. Тобто, фактично позивач продовжує проживати з новою дружиною та бере участь не тільки в утриманні дітей від нового шлюбу, але й у їх вихованні.

В той же час, позивач взагалі не бере участі у вихованні дитини ОСОБА_6 , та будь якими способами намагається уникнути участі в її утриманні. Аліменти, які сплачуються позивачем на утримання спільної доньки є єдиним способом участі батька у її житті.

Переконана, що дії позивача свідчать саме про намагання зменшити свої витрати на дитину від першого шлюбу виключно з корисливих мотивів. Це підтверджується тим, що позивач у грудні 2022 звертався до Харківського районного суду Харківської області з позовом до відповідача про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини (справа №635/3808/16-ц). По вказаній справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, яка підтвердила, що позивач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого представником позивача було подано заяву про залишення позову без розгляду, яка була задоволена судом ухвалою від 08.06.2023.

Зазначила, що стягнення аліментів на утримання нових дітей та дружини позивача було оформлено з метою створення підстав для подання даного позову.

Враховуючи зазначене, вважаю, що розмір аліментів, які зараз сплачує позивач на утримання доньки від попереднього шлюбу є справедливим та відповідає потребам і інтересам дитини, а тому не повинен бути змінений.

Рух справи

09.05.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О.

02.05.2024 ухвалою Харківського районного суду Харківської області провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, по справі призначено проведення судового засідання.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував в зв`язку з його недоведеністю та відсутністю підстав для задоволення.

Будь-яких клопотань від сторін не надходило.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та просить зменшити розмір аліментів, які стягуються пі підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2016 року по справі №635/6652/16-ц на утримання спільної дитини сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини до 1/8 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З дня набрання даним рішенням законної сили припинити стягнення та відкликати виконавчий лист від 31 січня 2017 року по цивільній справі 635/6652/16-ц, виданий на виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 9 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини 1статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від доходу.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно пункту 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

За виконавчим листом, виданим у справі 635/6652/16-ц, відкрито виконавче провадження №53415941 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 09 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача, зазначив, що з часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини від 28.12.2016 в житті позивача відбулися зміни матеріального та сімейного стану, з?явились інші утриманці, що вплинуло і на його матеріальне становище, у зв?язку з чим він змушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_2 - 24.06.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 був укладений шлюб.

З свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 вбачається, що позивач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 вбачається, що позивач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, від 08 червня 2022 року у справі № 565/1069/21, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18, відповідно до якої зміна сімейного стану платника аліментів (народження дитини у новому шлюбі) не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

За виконавчим листом, виданим у справі 641/791/23, відкрито виконавче провадження №74881235 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

За виконавчим листом, виданим у справі 641/793/24, відкрито виконавче провадження №74881096 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трьохрічного віку.

Як зазначає представник позивача, на даний час позивач перебуває у лавах Збройних Сил України, він є військовослужбовцем (військова частина НОМЕР_5 ) близько 10 років та отримує грошове забезпечення мінімальне дорівнює 28 000,00грн, а також отримує інші доплати у разі виконання певних завдань, з якого стягуються аліменти на одну дитину у розмірі частки усіх доходів, а також 1/3 частини від усіх видів заробітку на двох малолітніх дітей та 1/8 частину від усіх видів заробітку на утримання дружини до досягнення дитиною 3 трьохрічного віку.

Разом з тим позивач не надав до суду жодного доказу, щодо розміру грошового забезпечення(надбавок, доплат, підвищень), премії та додаткової винагороди, які би підтверджували майновий стан ОСОБА_3 та розмір доходів.

З пояснень наданих представником позивача вбачається, що позивач є військовослужбовцем, має постійну роботу, яка не змінювалася останні 10 років, тобто з моменту винесення рішення щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини по теперішній час відповідач був забезпечений постійною роботою, мав стабільний дохід, заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №53415941 станом на 03.06.2024 відсутня, що не свідчить про погіршення його майнового становища.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання представника позивача у позовній заяві на те, що на даний час з позивача проводиться стягнення на підставі виконавчих листів у загальному розмірі (25%)+1/3(33.3%)+1/8(12.5%) частини, що становить 70,8 % від його доходів, що призводе до порушення його прав.

Відповідно до частини 3 статті 70 ЗУ « Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Таким чином, на підставі наявних на сьогоднішній день декількох виконавчих листів щодо примусового стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дружини та дітей загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не перевищує 50 відсотків заробітної плати.

Тому зменшення розміру аліментів з 1.4(25%) на 1.8(12.5%) частки від заробітку (доходу) жодним чином не вплине на розмір виплат позивача, оскільки навіть при зміні розміру аліментів до розміру, який просить позивач, загальна розмір відрахувань складатиме 58.3 %, а тому відрахування у будь якому разі будуть обмежуватися законом на рівні 50 відсотків заробітної плати, а зменшення розміру аліментів на дитину у даному випадку буде суперечитиме її інтересам.

Окрім цього суд враховує приписи частини 1 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція), згідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За принципом диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13ЦПК України)суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодних безумовних доказів погіршення майнового стану, що унеможливлює сплату ним аліментів у визначеному рішенням суду розмірі(1/4 частки від заробітку (доходу), позивач до суду не надав, а створення нової сім`ї та народження інших дітей не є безумовною підставою зміни розміру аліментів.

Відповідно до довідки державного виконавця від 03.05.2024 вих. №57668 заборгованість ОСОБА_10 зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відсутня, що у свою чергу підтверджує, що позивач має можливість сплачувати аліменти у встановленому рішенням суду розмірі.

Протилежного позивачем не доведено. Будь-яких доказів на підтвердження своїх позовних вимог суду не надано, крім тих, яким судом вже була надана оцінка. Позивачем не зазначалося щодо наявності у нього будь-яких труднощів щодо подання необхідних доказів. Клопотання про витребування доказів також заявлені не були.

Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Вищевказана позиція узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові ВС КЦС від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 де зазначене, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Суд зазначає, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей від іншого шлюбу та дружину, без доведення погіршення його майнового становища та відсутності можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка виховуєтеся та проживає разом з відповідачем та суперечитиме її інтересам.

Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану, а саме народження дітей від іншого шлюбу та їх утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Щодо судових витрат

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Зважаючи на висновок суду щодо суті позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, судові витрати, понесені в ході розгляду справи в суді першої інстанції, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 81, 141, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Суддя І.О. КАРАСАВА