31.07.2024 Єдиний унікальний номер 205/9804/24
Провадження № 2/205/708/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_1 , приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2024 року представник ТОВ «Дебт Форс» адвокат Змієвська Т.П. звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська через систему «Елетронний суд» з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, заінтересовані: «Альфа-Банк», ОСОБА_1 , приватний виконавець Юхименко О.Л., Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», в якій просить замінити вибулого стягувача АТ «Альфа-Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №4764, вчиненого 04.03.2019 приватним нотаріусом, яким є ОСОБА_2 , про стягнення боргу з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь АТ "Альфа-Банк".

Відповідно до даних протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.07.2024 року, заяву передано в провадження судді Бізяєвої Н.О.

Суд, перевіривши заяву на її відповідність вимогам цивільного процесуального закону, встановив наступне.

Одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Як визначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Крім того, згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді заяв на стадії виконання судових рішень у цивільних справах, мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні правовідносини.

До того ж, справи за заявами про заміну сторони виконавчого провадження розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 442 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Разом з тим, відповідно до ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Частиною другою статті 183 ЦПК України визначено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Судом встановлено, що до заяви додані квитанції №1421195, 1421196, 1421197 про направлення копії заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником через систему «Елетронний суд» до електронних кабінетів заінтересованих осіб ТОВ «Кампіс Лігал», ТОВ «Вердикт Капітал», ОСОБА_3 .

Доказів надіслання заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником на адресу боржника ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Також відсутні в матеріалах справи надіслання копії заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником разом з доданими до неї матеріалами на адреси заінтересованих осіб АТ «Альфа-Банк», ТОВ «ФК «Флексіс».

Отже, заява ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником подано без додержання вимог, передбачених абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що неотримання учасниками справи копії заяви про заміну сторони виконавчого провадження порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє учасників справи можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Конституційний Суд України у рішенні від 12 червня 2007 року № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визначаючи таку практику допустимою. При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду в прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Отже, зазначені вимоги до заяв, передбачені ЦПК України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом своїх порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судового процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі "De Geouffre de la Pradelle v. France" від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У рішенні у справі "Bellet v. France" від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97 проти України" від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на відсутність доказів направлення заявником її заяви про заміну сторони виконавчого провадження іншим учасникам справи, а саме заінтересованим особам: АТ «Альфа-Банк», ТОВ «ФК «Флексіс» та боржнику ОСОБА_1 суд вважає, що заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Оскільки заява надійшла через систему «Електронний суд» з електронного кабінету представника заявника та подана у формі електронного документа, заявнику направляється тільки копія даної ухвали.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 182, 183, 258-261, 442 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_1 , приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником - повернути заявнику без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.О. Бізяєва