Справа № 708/1390/23
Номер провадження № 2-і/708/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі : головуючої судді Івахненко О.Г.,

при секретарі - Тендітній Л.В.,

з участю:

представниці заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - адвоката Шульги П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Чигирині заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання протиправним наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Представниця АТ КБ «Приватбанк» Мужевська Є.Л. через систему "Електронний суд" звернулася до суду із заявою про визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчих листів № 708/1390/23, виданих 21 жовтня 2024 року Чигиринським районним судом Черкаської області про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 року у справі № 708/1390/23 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю, визнано протиправним та скасувано наказ АТ КБ «Приватбанк» № E.DN-ПБУР-7554942 від 30.08.2023 року "Про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення" у вигляді догани стосовно ОСОБА_2 , стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь держави 18,22 грн. судового збору.

Згідно з додатковим рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 року у справі № 708/1390/23 заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Шульги П.М. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № б/н від 15.11.2023 року у сумі 8000 гривень 00 коп.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року апеляційні скарги АТ КБ «Приватбанк» залишено без задоволення, а рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 року та додаткове рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 січня 2024 року залишено без змін. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 3600 гривень на професійну правничу допомогу за розгляд справи в апеляційній інстанції.

17 січня 2024 року Чигиринським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист у справі № 708/1390/23 про стягнення із АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судових витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № б/н від 15.11.2023 року у сумі 8000 гривень 00 коп. та 02 квітня 2024 року Чигиринським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист у справі № 708/1390/23 про стягнення із АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в апеляційній інстанції у сумі 3600 гривень.

На виконання вказаних виконавчих листів Печерським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 20.06.2024 року відкрито виконавчі провадження № 75350717 та № 75350899.

Представниця відповідача просить визнати вказані виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню, з огляду на те, що рішення суду було виконано відповідачем добровільно та зазначені кошти в загальній сумі 11600 грн. нараховано разом із заробітною платою позивачу, що підтверджується розрахункоим листом ОСОБА_2 за квітень 2024 року та платіжною інструкцією № О0419ZFP7N від 19.04.2024 року, де вказані виплати підлягають оподаткуванню відповідно до податкового законодавства. Після проведення відповідних відрахувань (податок на доходи фізичних осіб та військовий збір) сума судових витрат в розмірі 9338,00 грн. виплачена ОСОБА_2 на рахунок картки для виплат.

Тому просить визнати вказані виконавчі листи про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. та 3600 грн. такими, що не підлягають виконанню, зупинити їх виконання та зупинити їх стягнення до закінчення розгляду судом вказаної заяви.

Представниця АТ КБ «Приватбанк» Мужевська Є.Л. у судовому засіданні у режимі відеоконференції заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник ОСОБА_2 -адвокат Шульга П.М.. у судовому засіданні підтримав доводи, висловлені ним у відзиві на заяву, щодо задоволення заяви заперечував з тих підстав, що заявником помилково віднесено до об`єкту оподаткування суму, що пілягає до виплати ОСОБА_2 .

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали заяви, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будьякої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативноправовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавчий документ це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Порядок і умови примусового виконання судових рішень та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом ст. 26 Закону початком примусового виконання рішення є винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами.

В силу ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 року у справі № 708/1390/23 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю, визнано протиправним та скасувано наказ АТ КБ «Приватбанк» № E.DN-ПБУР-7554942 від 30.08.2023 року "Про накладення додаткового заходу реагування або дисциплінарного стягнення" у вигляді догани стосовно ОСОБА_2 , стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь держави 18,22 грн. судового збору.

Згідно з додатковим рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 року у справі № 708/1390/23 заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Шульги П.М. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № б/н від 15.11.2023 року у сумі 8000 гривень 00 коп.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року апеляційні скарги АТ КБ «Приватбанк» залишено без задоволення, а рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 року та додаткове рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 січня 2024 року залишено без змін. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 3600 гривень на професійну правничу допомогу за розгляд справи в апеляційній інстанції.

17 січня 2024 року Чигиринським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист у справі № 708/1390/23 про стягнення із АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судових витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № б/н від 15.11.2023 року у сумі 8000 гривень 00 коп. та 02 квітня 2024 року Чигиринським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист у справі № 708/1390/23 про стягнення із АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в апеляційній інстанції у сумі 3600 гривень.

На виконання вказаних виконавчих листів Печерським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 20.06.2024 року відкрито виконавчі провадження № 75350717 та № 75350899.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, суд повинен враховувати права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення, виходячи з конкретних обставин справи та дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом ч. 2 ст. 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю, так і частково, а тому підстави якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

На необхідність врахування вищевикладених обставин при розгляді заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, звертав увагу Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 24671/11 та від 30 жовтня 2019 року у справі № 686/5252/17.

Згідно з розрахунковим листом ОСОБА_2 за квітень 2024 року та платіжною інструкцією № О0419ZFP7N від 19.04.2024 року, останньому нараховано витрати в загальному розмірі 11600 грн., що позначені в розрахунковому листі як "Судовий збір, правнича допомога по рішенню суду" та в платіжній інструкції як "Витрати на правничу допомогу в порядку добровільного виконання додаткового рішення від 17.01.2024 року та постанови від 02.04.2024 року у справі № 708/1390/23".

Після проведення відповідних відрахувань (податок на доходи фізичних осіб та військовий збір) сума судових витрат в розмірі 9338,00 грн. виплачена ОСОБА_2 на рахунок картки для виплат.

В той же час, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріальноправові та процесуальноправові.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будьяких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально-правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Так, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Навіть виходячи з положень даної статті можна дійти висновку, що судові витрати - це вид саме витрат, а не дохід учасника процесу, як посилається представниця відповідача у поданій заяві.

Тому її твердження про те, що це є доходом позивача, є помилковим та не грунтується на вимозі закону і суперечить йому.

Як встановлено судами у даній справі, позивачем було сплачено його представнику - адвокату Шульзі П.М. витрати на професійну правничу допомогу за участь у розгляді справи як в першій, так і в апеляційній інстанціях, що було підтверджено документально та не потребує додаткового вивчення, адже як передбачено ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, сплачені позивачем своєму представнику витрати на правничу допомогу та отриманні на рахунок останнім є доходом саме адвоката Шульзі П.М., який в установленому законом порядку веде облік цих доходів та, відповідно, сплачує податки з таких видів доходів.

В той же час, суд зауважує, що у поданій заяві йде мова про відшкодування позивачу як клієнту вже сплачених на користь адвоката судових витрат, з яких, у свою чергу, адвокатом сплачується податок.

Відтак, відповідачем безпідставно включено відшкодування понесених судових витрат у дохід та відраховано з них податок з фізичних осіб, а тому заява не підлягає задоволенню, оскільки судом не встановлено процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 133,141,259,260,261,352,354,432 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання протиправним наказу про накладення дисциплінарного стягнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 23 липня 2024 року о 14 годині 00 хвилин.

Суддя О.Г. Івахненко