РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/899/24

2/609/360/2024

17 вересня 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Майструка С.М., який брав участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ, свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до відповідача: Шумської міської ради вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 28 червня 2024 року адвокат Майструк Сергій Миколайович, який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шумської міської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

2. 22 липня 2024 року адвокатом Майструком Сергієм Миколайовичем, який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , подано уточнену позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно.

3. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Між тим, ОСОБА_4 понад двадцять років жив та вів спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 із тіткою позивача ОСОБА_5 та заповів їй все своє майно, склавши на випадок своєї смерті заповіт від 01.07.2005. Тітка позивача фактично вступила у спадкові права після смерті ОСОБА_4 , але не оформила їх. Тітка позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із: - земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0102 площею 1,532га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0342 площею 0,4364га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак позивач не може оформити свої спадкові права в силу відсутності документів спільного проживання на момент смерті тітки ОСОБА_5 та через розбіжності в датах народження тітки. Крім того, земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0342 площею 0,44га не внесена до державного реєстру речових прав, відтак нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про спадщину. На підставі викладеного, представник позивача просить встановити факт, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_5 , а вона його рідною тіткою; встановити факт спільного постійного проживання позивача ОСОБА_1 із спадкодавицею ОСОБА_5 на момент її смерті; визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті тітки ОСОБА_5 , а саме на земельні ділянки.

4. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що тітка, хоч і була зареєстрована за іншою адресою, проте на день своєї смерті проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 . Його матір, ОСОБА_6 , яка є рідною сестрою ОСОБА_5 , також на день своєї смерті проживала з ними за вказаною адресою.

5. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Майструк С.М. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

6. Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що живе за адресою: АДРЕСА_2 , недалеко від позивача, і що була сусідкою тітки позивача ОСОБА_7 , яка хоча була зареєстрована з нею по сусідству по АДРЕСА_1 , однак фактично постійно на день своєї смерті проживала в господарстві племінника ОСОБА_1 , по АДРЕСА_2 , підтвердила, що ОСОБА_5 є рідною тіткою позивача.

7. Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству із позивачем ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 та підтвердила, що тітка позивача ОСОБА_5 досить довгий час аж до дня своєї смерті проживала у будинку свого племінника ОСОБА_1 . Також вказала, що в даному господарстві позивача проживала до смерті його матір ОСОБА_6 , рідна сестра ОСОБА_5 .

ІІ. Процесуальні дії у справі.

8. Ухвалою суду від 02 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний термін з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

9. Ухвалою суду від 12 липня 2024 року заяву представника позивача задоволено, позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви до 22 липня 2024 року включно.

10. Ухвалою суду від 29 липня 2024 року, після усунення представником позивача недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовчий розгляд справи призначено на 20 серпня 2024 року.

11. Ухвалою суду від 20 серпня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 17 вересня 2024 року. Заяву представника позивача про виклик свідків задоволено.

12. Представник відповідача Шумської міської ради в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі за наявними у справі документами.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

13. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

14. Відповідно до інформації, яка міститься у листі Шумського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №105/35.3.1-07.3 від 27.06.2024, адресованому адвокату Майструку С. на його запит №14 від 26.06.2024 вбачається, що в архіві відділу наявний актовий запис про смерть ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №5 складений 06 червня 2011 року Літовищенською сільською радою Шумського району Тернопільської області.

15. Відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ЯБ №241630 від 04 вересня 2007 року слідує, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження Шумської районної держадміністрації від 17.01.2006 №18 є власником земельної ділянки площею 1,53га, що розташована на території Літовищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області, кадастровий номер :01:001:0102 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 22.07.2024 вбачається, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0102, площею 1,532га, яка розташована на території Літовищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстровано за ОСОБА_4 .

16. Відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ЯБ №241631 від 04 вересня 2007 року слідує, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження Шумської районної держадміністрації від 17.01.2006 №18 є власником земельної ділянки площею 0,44га, що розташована на території Літовищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області, кадастровий номер :01:001:0342 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 27.06.2024 підтверджується, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0342 площею 0,4364, що розташована на території Літовищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі розпорядження Шумської районної держадміністрації від 17.01.2006 №18.

17. Судом також встановлено, що ОСОБА_4 , зробивши заповітне розпорядження заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право ОСОБА_5 . Заповіт посвідчено секретарем виконкому Літовищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області 01 липня 2005 року та зареєстровано в реєстрі за №8.

18. Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Шумським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області слідує, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Літовище Шумського району Тернопільської області.

19. Відповідно до інформації, яка міститься у листі Шумської міської ради Тернопільської області №03-05/1321 від 25 червня 2024 року «Про адвокатський запит» адресованому адвокату Майструку С. слідує, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 .

20. На підтвердження факту родинних відносин позивачем додано, а судом досліджено наступні документи: лист Шумського відділу ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №104/35.3.1-07.3 від 27.06.2024, адресований адвокату Майструку С. на його запит №13 від 20.06.2024.

Так, із наявної у листі інформації вбачається наступне:

- ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що виконавчим комітетом Літовищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області 18 вересня 1959 року складено актовий запис №15. Також зазначено, що матір`ю ОСОБА_9 є ОСОБА_10 ;

- ОСОБА_11 та ОСОБА_12 уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Літовищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області, про що 08 серпня 1958 року складено актовий запис за №11;

-шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 було розірвано 17 листопада 1967 року, про що Шумським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складено актовий запис за №23;

- ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що Літовищенською сільською радою Шумського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис за № 7 від 17 жовтня 2014 року;

- ОСОБА_14 та ОСОБА_15 уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Літовищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області, про що 23 жовтня 1958 року складено актовий запис за №13;

- ОСОБА_16 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що Шумським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 27 червня 1952 року складено актовий запис №266. Також зазначено, що батьками ОСОБА_17 є ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

21. Із повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (викладено російською мовою) вбачається, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Літовище Шумського району Тернопільської області, її батьками є ОСОБА_19 та ОСОБА_18 .

22. Архівним витягом із погосподарської книги №1 Літовищенської сільської ради Кременецького (Шумського) району Тернопільської області за 2011-2015 роки станом на 05.06.2011 року АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_3 підтверджується, що головою сім`ї був ОСОБА_4 , членом сім`ї співжителька ОСОБА_5 .

23. Своєю Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №264/02-37 від 16.07.2024 приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Бурлак А.В. відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки той на день смерті не був зареєстрований разом із спадкодавицею по одній і тій же адресі, тому вважається таким, що спадщину не прийняв. А також існують розбіжності у документах, що унеможливлює встановлення родинних стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Крім того, вказано, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не внесено інформації про земельну ділянку площею 0,44га, кадастровий номер :01:001:0342. Спадкові справи після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заведені.

ІV. Оцінка Суду.

24. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

25. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

26. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

27. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

28. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

29. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

30. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

31. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стосовно позовних вимог про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті суд зазначає наступне.

32. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Факти, про встановлення яких просить позивач, а саме: про встановлення того факту, що він є племінником померлої ОСОБА_5 та факту постійного проживання із ОСОБА_5 на момент її смерті, має для нього юридичне значення, оскільки надає правові підстави для спадкування та від їх встановлення залежить виникнення прав позивача.

33. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин та факт постійного проживання на момент смерті спадкодавця, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Стосовно позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно, суд зазначає наступне.

34. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

35. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1218 ЦК України).

36. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

37. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

38. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

39. Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

40. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Як слідує із досліджених матеріалів справи, померлий ОСОБА_4 , зробивши відповідне розпорядження, заповів все своє майно своїй співжительці та тітці позивача ОСОБА_5 , склавши заповіт, що посвідчений секретарем виконкому Літовищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області 01 липня 2005 року та зареєстровано в реєстрі за №8.

41. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_5 постійно проживала з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в одному господарстві до дня його смерті, а відтак у відповідності до ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину за заповітом. Після смерті ОСОБА_4 до ОСОБА_5 перейшло право власності на належні йому земельні ділянки, розташовані на території Літовищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0102 площею 1,532га та на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0342 площею 0,4364га.

42. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

43. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

44. Згідно зі ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

45. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

ОСОБА_16 , в свою чергу, була б спадкоємцем другої черги на майно померлої сестри ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 1262 ЦК України, якби була живою на час відкриття спадщини.

Отже, спадкування за правом представлення це такий порядок набуття права на спадкування за законом, при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця, що помер до відкриття спадщини.

Тобто суб`єктами спадкування за правом представлення є спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу).

Відтак, позивач ОСОБА_1 є рідним племінником ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України він має право успадкувати ту частку спадкового майна померлої ОСОБА_5 , яка належала б за законом його матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто успадкувати майно за правом представлення.

Як слідує із показів свідків в судовому засіданні, позивач постійно проживав з померлою ОСОБА_5 в одному господарстві до дня її смерті, а відтак у відповідності до ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняв спадщину за законом.

46. Згідно із частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

47. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

48. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п. Г Земельного кодексу України.

49. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

50. Відповідно до абз.3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

В даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на земельні ділянки, як спадкове майно, після смерті тітки.

Відповідач Шумська міська рада Тернопільської області своїх заперечень стосовно позовних вимог не висловили.

51. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

52. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті, а також визнання за позивачем права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті тітки.

53. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права на спадкове майно не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

54. Суд вирішує порядок розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Так, позивач звільнений від сплати судового збору, так як він є інвалідом першої групи по зору, що підтверджується копією довідки МСЕ №045576.

55. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи те, що Шумська міська рада Тернопільської області є відповідачем лише тому, що інші спадкоємці, які належним чином прийняли спадщину після померлої відсутні, водночас міська рада ніяким чином не порушувала, не визнавала та не оспорювала права, свободи чи законні інтереси позивача, не перешкоджала йому реалізовувати спадкові права, а відтак суд дійшов висновку, що хоча позов і задоволено, але підстави для стягнення судового збору з Шумської міської ради Тернопільської області, як відповідача, відсутні, враховуючи відсутність вини відповідача, а тому судові витрати компенсовуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1220, 1222, 1223, 1225, 1268, 1261, 1265, 1266, 1270 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 82, 89, 141, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов ОСОБА_1 до Шумської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

2.Встановити факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) є племінником ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_5 рідною тіткою ОСОБА_1 .

3.Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) з спадкодавцем ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

4.Визнати право власності на спадкове майно за законом за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) після смерті тітки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: - на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0102 площею 1,532га, яка розташована на території Літовищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №241630 є ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0342 площею 0,4364га, яка розташована на території Літовищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №241631 є ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 .

5.Судові витрати компенсувати за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 19 вересня 2024 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК