УХВАЛА

05 липня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі судді Харечка С.П. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просить визнати спільним подружнім майном та здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на 12 за кожним на наступні об`єкти нерухомого майна:

1) земельної ділянки площею 0,1098 гектара, місце розташування Великожитинська сільська рада, Рівненський район, Рівненська область, кадастровий номер :08:001:0127, цільове призначення для індивідуального садівництва, склад угідь рілля, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 46;

2) квартири АДРЕСА_1 , загальна площа 44,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; 3) нежитлового приміщення, групи нежитлових приміщень АДРЕСА_2 , загальною площею 48,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

4) нежитлового приміщення, торгово-офісних приміщень, адреса АДРЕСА_3 , загальна площа 30 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060;

5) кімнат 1, 2 в гуртожитку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 22 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

6) квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 43,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- визнати спільним подружнім майном та здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 права власності на 12 за кожним на незавершений будівництвом садовий будинок АДРЕСА_6 ;

- встановити на користь ОСОБА_1 особистий, безоплатний земельний сервітут щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:016:0842, яка розташована на території Білокриницької сільської раді Рівненського району, Рівненської області, площа 0,05 гектарів, цільове призначення для індивідуального садівництва на весь період перебування у власності ОСОБА_1 частини садового будинку АДРЕСА_6 з правом користування земельною ділянкою для проходу, проїзду та обслуговування будинку та комунікацій.

Розглянувши вказану позовну заяву суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

У позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору за подачу до суду позову про поділ майна подружжя, посилаючись на п. 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до п.п.12,13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків;

учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У той же час, позивач не є особою, яка звернулася до суду з позовом, що пов`язаний з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Сама по собі наявність статусу військовослужбовця, не є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору.

Предметом спору у справі є поділ майна подружжя, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявника саме як військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту позивача у справі, пов`язаній з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Що узгоджується з правовою позицією викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 640/7310/19 (провадження № 11-905заі19).

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в ухвалах від 20 жовтня 2022 року в справі № 450/4001/19 (провадження № 61-9261ск22), від 18 жовтня 2022 року в справі № 373/702/20 (провадження № 61-9541ск22) та інших.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд приходить до висновку, що даний позов не зачіпає порядку та обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту учасника бойових дій, а тому відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

За таких обставин правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за наведених ним причин відсутні.

Враховуючи викладене, позивачем за подання до суду вказаної позовної заяви має бути сплачено судовий збір.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, позивачем при зверненні до суду з цим позовом, було заявлено позовну вимогу майнового характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна та п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем сплачується судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Станом на 01.01.2024 року ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, поданої фізичною особою, становить 1% ціни позову, що становить 15140.00 грн.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вище, позовну заяву слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

При цьому суд вважає, що при залишенні позовної заяви без руху, відсутнє порушення права позивача на доступ до суду, оскільки позивач не дотримався вимог ЦПК України при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення ухвали, а саме:

- надати докази сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 15140.00 грн.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачам, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Харечко С.П.