Справа № 361/8546/23
Провадження № 2/361/1584/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22 квітня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 52480,00 грн., інфляційні втрати - 14222,08 грн., три відсотки річних - 2549,23 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2 147,20 та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю ?Авентус Україна? є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №870 від 28.02.2017, видане Національним банком України. Також, ТОВ ?Авентус Україна? має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.03.2017р. №756.

10.10.2021 року між ТОВ ?Авентус Україна? та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ ?Авентус Україна? було укладено електронний Договір № 4898709 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ ?Авентус Україна? затверджених наказом No53-ОД від 16.01.2020 року та розміщених їх на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Відповідач зайшов на Веб-сайт ТОВ ?Авентус Україна? https://www.creditplus.ua, де він мав змогу ознайомитись з текстом примірного Кредитного договору, правилами, паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України ?Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг?, ліцензією, фінансовим звітом тощо.

Надалі відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) ТОВ ?Авентус Україна?.

Потім для безпосереднього оформлення кредиту відповідач в ІТС обрав бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомився з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, інформацією зазначеною в частині 2 статті 12 Закону України ?Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг? та іншою необхідною інформацією, шляхом пере направлення (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 Закону України ?Про електронну комерцію?.

Після прийняття ТОВ ?Авентус Україна? позитивного рішення щодо надання кредиту відповідачу ТОВ ?Авентус Україна? зробив йому пропозицію в особистому кабінеті укласти електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання.

Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України ?Про електронну комерцію?, а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором ?А755466?, після чого відповідач отримав кредит в сумі 16000 грн. на свою платіжну карту № НОМЕР_2 .

Згідно умов кредитного договору:

Сума кредиту (загальний розмір) складає 16000 грн (п. 1.3. Кредитного договору);

Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (09.11.2021) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. (п. 1.4. кредитного договору);

ТОВ ?Авентус Україна? свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 16000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується:

- у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 Договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.

09.11.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. кредитного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював.

Пп. 3 п. 5.1. кредитного договору передбачено, що ТОВ ?Авентус Україна? має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 18 квітня 2023 між ТОВ ?Авентус Україна?, як клієнтом, та ТОВ ?Авентус Україна?, як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ ?Авентус Україна? повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 16000 грн - тіло кредиту та 36480 грн - нараховані проценти, всього - 52480 грн.

Товариство з обмеженою відповідадьністю ?Фінансова компанія ?Фінтраст Україна? є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи НОМЕР_3 від 21.01.2022, видане Національним банком України. Також, позивач має витяг з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі і на надання послуг факторингу, яка була видана позивачу Національним банком України від 24.01.2022. В зв`язку з чим, позивач мав право на укладення договору факторингу та є новим кредитором відповідача за кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1. Договору факторингу за цим договором позивач (фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ ?Авентус Україна? (клієнта) (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п. 1.2. Договору факторингу перехід від клієнта (ТОВ ?Авентус Україна?) до фактора (позивача) вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора (позивача) права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Отже, до ТОВ ?ФК ?Фінтраст Україна? відповідно до укладеного Договору факторингу № 18.04/23-Ф перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 52480 грн. Станом на 22.09.2023 року заборгованість за кредитним договором відповідача склала: сума кредиту 16000 грн, сума процентів за користування кредитом - 36480 грн., всього 52480 грн.

Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за наступною формулою: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат;si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків.

Таким чином розрахунок інфляційних втрат наступний:

за лютий 2022 р. = ((101,6 *52480):100) - 52480 = 839,68 грн;

за березень 2022 р. = ((104,5 *52480):100) - 52480 = 2361,6 грн;

за квітень 2022 р. = ((103,1 *52480):100) - 52480 = 1626,88 грн;

за травень 2022 р. = ((102,7 *52480):100) - 52480 = 1416,96 грн;

за червень 2022 р. = ((103,1 *52480):100) - 52480 = 1626,88 грн;

за липень 2022 р. = ((100,7 *52480):100) - 52480 = 367,36 грн;

за серпень 2022 р. = ((101,1 *52480):100) - 52480 = 577,28 грн;

за вересень 2022 р. = ((101,9 *52480):100) - 52480 = 997,12 грн;

за жовтень 2022 р. = ((102,5 *52480):100) - 52480 = 1312 грн;

за листопад 2022 р. = ((100,7 *52480):100) - 52480 = 367,36 грн;

за грудень 2022 р. = ((100,7 *52480):100) - 52480 = 367,36 грн;

за січень 2023 р. = ((100,8 *52480):100) - 52480 = 419,84 грн;

за лютий 2023 р. = ((100,7 *52480):100) - 52480 = 367,36 грн;

за березень 2023 р. = ((101,5*52480):100) - 52480 = 787,2 грн;

за квітень 2023 р. = ((100,2*52480):100) - 52480 = 104,96 грн;

за травень 2023 р. = ((100,5*52480):100) - 52480 = 262,4 грн;

за червень 2023 р. = ((100,8*52480):100 - 52480 = 419,84 грн.

Загалом інфляційні втрати склали 14222,08 грн.

Розрахунок 3% річних здійснюється за наступною формулою: С* 3: 100: 365 * Дн., де

С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення (з 08.02.2022 по 22.09.2023 = 591 календарних дні).

(52480 грн. *3) : 100 : 365 * 591 = 2549,23 грн. Загалом 3% річних = 2549,23 грн.

04 жовтня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 13 грудня 2023 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив або заперечення на позовну заяву не подав.

За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю ?Авентус Україна? є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №870 від 28.02.2017, видане Національним банком України. Також, ТОВ ?Авентус Україна? має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.03.2017р. №756.

10.10.2021 року між ТОВ ?Авентус Україна? та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ ?Авентус Україна? було укладено електронний Договір № 4898709 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ ?Авентус Україна? затверджених наказом No53-ОД від 16.01.2020 року та розміщених їх на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Відповідач зайшов на Веб-сайт ТОВ ?Авентус Україна? https://www.creditplus.ua, де він мав змогу ознайомитись з текстом примірного Кредитного договору, правилами, паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України ?Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг?, ліцензією, фінансовим звітом тощо.

Надалі відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) ТОВ ?Авентус Україна?.

Потім для безпосереднього оформлення кредиту відповідач в ІТС обрав бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомився з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, інформацією зазначеною в частині 2 статті 12 Закону України ?Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг? та іншою необхідною інформацією, шляхом пере направлення (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 Закону України ?Про електронну комерцію?.

Після прийняття ТОВ ?Авентус Україна? позитивного рішення щодо надання кредиту відповідачу ТОВ ?Авентус Україна? зробив йому пропозицію в особистому кабінеті укласти електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання.

Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України ?Про електронну комерцію?, а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором ?А755466?, після чого відповідач отримав кредит в сумі 16000 грн. на свою платіжну карту № НОМЕР_2 .

Згідно умов кредитного договору:

Сума кредиту (загальний розмір) складає 16000 грн (п. 1.3. Кредитного договору);

Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (09.11.2021) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. (п. 1.4. кредитного договору);

ТОВ ?Авентус Україна? свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 16000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується:

- у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 Договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.

09.11.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. кредитного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював.

Пп. 3 п. 5.1. кредитного договору передбачено, що ТОВ ?Авентус Україна? має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 18 квітня 2023 між ТОВ ?Авентус Україна?, як клієнтом, та ТОВ ?Авентус Україна?, як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ ?Авентус Україна? повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 16000 грн - тіло кредиту та 36480 грн - нараховані проценти, всього - 52480 грн.

Товариство з обмеженою відповідадьністю ?Фінансова компанія ?Фінтраст Україна? є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи НОМЕР_3 від 21.01.2022, видане Національним банком України. Також, позивач має витяг з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі і на надання послуг факторингу, яка була видана позивачу Національним банком України від 24.01.2022. В зв`язку з чим, позивач мав право на укладення договору факторингу та є новим кредитором відповідача за кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1. Договору факторингу за цим договором позивач (фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ ?Авентус Україна? (клієнта) (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п. 1.2. Договору факторингу перехід від клієнта (ТОВ ?Авентус Україна?) до фактора (позивача) вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора (позивача) права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Отже, до ТОВ ?ФК ?Фінтраст Україна? відповідно до укладеного Договору факторингу № 18.04/23-Ф перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 52480 грн. Станом на 22.09.2023 року заборгованість за кредитним договором відповідача склала: сума кредиту 16000 грн, сума процентів за користування кредитом - 36480 грн., всього 52480 грн.

Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за наступною формулою: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат;si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків.

Таким чином розрахунок інфляційних втрат наступний:

за лютий 2022 р. = ((101,6 *52480):100) - 52480 = 839,68 грн;

за березень 2022 р. = ((104,5 *52480):100) - 52480 = 2361,6 грн;

за квітень 2022 р. = ((103,1 *52480):100) - 52480 = 1626,88 грн;

за травень 2022 р. = ((102,7 *52480):100) - 52480 = 1416,96 грн;

за червень 2022 р. = ((103,1 *52480):100) - 52480 = 1626,88 грн;

за липень 2022 р. = ((100,7 *52480):100) - 52480 = 367,36 грн;

за серпень 2022 р. = ((101,1 *52480):100) - 52480 = 577,28 грн;

за вересень 2022 р. = ((101,9 *52480):100) - 52480 = 997,12 грн;

за жовтень 2022 р. = ((102,5 *52480):100) - 52480 = 1312 грн;

за листопад 2022 р. = ((100,7 *52480):100) - 52480 = 367,36 грн;

за грудень 2022 р. = ((100,7 *52480):100) - 52480 = 367,36 грн;

за січень 2023 р. = ((100,8 *52480):100) - 52480 = 419,84 грн;

за лютий 2023 р. = ((100,7 *52480):100) - 52480 = 367,36 грн;

за березень 2023 р. = ((101,5*52480):100) - 52480 = 787,2 грн;

за квітень 2023 р. = ((100,2*52480):100) - 52480 = 104,96 грн;

за травень 2023 р. = ((100,5*52480):100) - 52480 = 262,4 грн;

за червень 2023 р. = ((100,8*52480):100 - 52480 = 419,84 грн.

Загалом інфляційні втрати склали 14222,08 грн.

Розрахунок 3% річних здійснюється за наступною формулою: С* 3: 100: 365 * Дн., де

С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення (з 08.02.2022 по 22.09.2023 = 591 календарних дні).

(52480 грн. *3) : 100 : 365 * 591 = 2549,23 грн. Загалом 3% річних = 2549,23 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обстав справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд неможе збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов"язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Згідно із ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 цього Кодексу, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).

У постанові об`єднаної плати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 зазначено, що відповідно до статті 264 Цивільного кодексу України визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, щодо неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами. Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Верховний суд (в рамках цієї справи) наголошує, що положення статей 3, 509, 625 ЦК України, передбачають нарахування інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу, а не на інфляційні втрати і 3% річних, нараховані за попередній період, таким чином помилковим є твердження, що під час нарахування інфляційних втрат урахуванню (обчисленню) підлягає не тільки основний борг, а й сума, на яку збільшився цей борг за попередні періоди внаслідок інфляційних процесів.

Наведену правову позицію також викладено у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №916/2889/13.

Між тим, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18 (ЄДРСРУ № 82887781), з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/190/18, зазначено, що нарахування інфляційних втрат за наступний період з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця є обґрунтованим, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання.

Серед іншого правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Згідно з вимогами статті 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Таким чином платежі встановлені ст. 625 ЦК України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер, які наприклад статті законів, які передбачають неустойку. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, зважаючи на вищенаведені приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних, оскільки останній не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню отриманих в кредит коштів, тим самим прострочив грошове зобов`язання.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 52480,00 грн., 3% річних в розмірі 2549,23 грн., інфляційними втрати - 14222,08 грн.

Із матеріалів справи також вбачається, що 10 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінтраст Україна" та адвокатом Столітнім М.М. укладений договір № 10/07-2023 про надання правової допомоги. На підставі договору позивачем сплачено 10000 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується звітом від 21 вересня 2023 року про надання правової допомоги згідно договору №10/07-2023 від 10 липня 2023 року, платіжною інструкцією в національній валюті від 21 вересня 2023 року №947 та рахунком на оплату по замовленню №1166/21/09 від 21 вересня 2023 року, де зазначено найменування робіт та послуг наданих адвокатом, кількість годин витрачених на надання цих послуг та суми, при умові, що 1 год. робочого часу адковата коштує 1000,00 грн., а саме:

Збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором - 3 год. -3000,00 грн.;

Складання позовної заяви в справі про стягнення заборг7ованості за кредитним договором - 5 год. - 5000,00 грн.;

Подання позовної заяви в інтересах клієнта - 2 год. - 2000,00 грн.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг).

Згідно ст. 1 Закону України ?Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах? визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та постанові Верховного Суду від 22 травня 2023 року у справі № 187/1493/21.

Таким чином, враховуючи надані докази та вищезазначені вимоги, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 76-84, 259, 263, 265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" заборгованості в розмірі 52480,00 грн., 3% річних в розмірі 2549,23 грн., інфляційними втрати - 14222,08 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" судовий збір в розмірі 2147,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.