Номер провадження: 22-ц/813/343/24
Справа № 509/609/20
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши справу №509/609/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Вілла Пента» про поділ майна подружжя, позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку та земельної ділянки за апеляційною скаргою представника Гришка Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 березня 2021 року у складі судді Гандзій Д.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 07 лютого 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що перебував з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2011 року по 16 липня 2019 року. У період шлюбу 30 листопада 2012 року за спільні кошти та в інтересах сім`ї укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,150 га, кадастровий номер :03:001:0551, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Потому між ним ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 29 грудня 2013 року нотаріально посвідчено шлюбний договір, за умовами якого встановлено режим спільної сумісної власності у розмірі 2/3 позивач, 1/3 відповідач на набуте у шлюбі майно, а саме на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0551 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

На земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0551 побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який 26 жовтня 2016 року введений в експлуатацію на підставі декларації ОД49 про готовність об`єкта до експлуатації. Земельну ділянку набуто, житловий будинок побудовано, внутрішні та зовнішні роботи в будинку проведено, побутову техніку і обладнання в будинку встановлено за рахунок грошових коштів, отриманих ним по укладеному з ТОВ «Пента-Агро» Договору позиви №0909-01/15 від 08 вересня 2015 року та по укладеному ним з ТОВ «Пента-Агро» (надалі ТОВ «Вілла Пента») Договору купівлі-продажу №21/06-16 від 21 червня 2016 року.

13 жовтня 2017 року між ним ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 нотаріально посвідчено договори про визначення часток у праві спільної власності подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0551, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за умовами яких частка у праві спільної власності на земельну ділянку та житловий будинок для позивача визначена рівною 2/3, для відповідача визначена рівною 1/3.

Позивач вважає, що за час шлюбу з 2011 року по 2019 рік подружжя набуло право власності не лише на земельну ділянку та житловий будинок, що набута та побудований за рахунок позичених грошових коштів, а й набуло боргові зобов`язання перед третіми особами по повернення позикових коштів по Договору позики №08090-1/15 від 08 вересня 2015 року в сумі 14962610,81 грн. (з яких позивачем було повернуто лише 373200,00 грн.) та по сплаті заборгованості по Договору купівлі-продажу №21/06-16 від 21 червня 2016 року в сумі 610289,15 грн. Грошові кошти у більшій своїй частині не повернуті на час розлучення та поділу майна подружжя, відповідач відмовилась прийняти частину боргових зобов`язань на себе.

Позивач ОСОБА_1 просив:

здійснити розподіл грошових боргових зобов`язань ОСОБА_1 перед ТОВ «Вілла Пента», які виникли на підставі Договору позики №0809-01/15 від 08 вересня 2015 року та на підставі Договору купівлі-продажу №21/06-16 від 21 червня 2016 року у період з вересня 2015 року по травень 2018 року під час спільного проживання у шлюбі із ОСОБА_2 та в інтересах сім`ї;

визнати боргові зобов`язання ОСОБА_1 перед ТОВ «Вілла Пента» за Договором позики №0809-01/15 від 08 вересня 2015 року в розмірі 9726273,87 грн. та за Договором купівлі-продажу №21/06-16 від 21 червня 2016 року в розмірі 406859,43 грн., всього в загальній сумі 10133133,00 грн., що складає 2/3 частки в праві спільної власності подружжя;

визнати боргові зобов`язання ОСОБА_2 перед ТОВ «Вілла Пента» за Договором позики №0809-01/15 від 08 вересня 2015 року в розмірі 4863136,94 грн. та за Договором купівлі-продажу №21/06-16 від 21 червня 2016 року в розмірі 203429,72 грн., всього в загальній сумі 5066566,64 грн., що складає 1/3 частки в праві спільної власності подружжя;

стягнути судові витрати (т.1 а.с.1-6).

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 лютого 2020 року за позовом ОСОБА_2 відкрито провадження у справі №509/609/20 (т.1 а.с.113-114).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 лютого 2020 року у забезпеченні позову відмовлено (т.1 а.с.115-116).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, зазначивши у відзиві, що земельну ділянку набуто за спільні кошти в сумі 361300,00 грн., а не за кошти позики, товариство на той час ще не працювало і ніяких дивідендів ОСОБА_1 отримати не міг. Крім того, у розумінні частини 1 статті 60 СК України дивіденди також є спільною власністю подружжя. За умовами шлюбного договору передбачено, що у разі розірвання шлюбу за спільною згодою подружжя тому з подружжя, частка якого у праві часткової власності більша, переходить у власність частка другого подружжя з виплатою останньому компенсації в розмірі ринкової власності, яка визначається на момент розірвання шлюбу. ОСОБА_1 виконувати умови шлюбного контракту не бажає, на її листи з врегулювання спору не реагує, натомість пропонує розділити боргові зобов`язання в супереч положень пункту 2.5 договору, де вказано, що кожен із подружжя відповідає за своїми боргами належним йому майном, у тому числі за зобов`язаннями, які виникли у період шлюбу до укладення шлюбного договору. Шлюбним договором не передбачено розподіл боргових зобов`язань згідно встановлених у договорі часток подружжя. Враховуючи, що між колишнім подружжям під час шлюбу був укладений шлюбний договір від 29 грудня 2013 року, де сторони спільно погодили усі свої права та обов`язки щодо майна та виниклих боргових зобов`язань під час шлюбу, до того ж за відсутності будь-якого обґрунтованого доказу, що боргове зобов`янання не є предметом шлюбного договору, позов задоволенню не підлягає (т.1 а.с.143-147).

Позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив (т.1 а.с.171-174).

Відповідачем ОСОБА_2 надано заперечення на відповідь на відзив (т.1 а.с.183-185).

Позивач ОСОБА_2 , звернувшись 10 червня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що на підставі посвідченого приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Тисячною І.К. Договору про визначення часток в праві спільної власності подружжя на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами від 13 жовтня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №811, ОСОБА_2 належить 1/3 частка, ОСОБА_1 належить 2/3 часток у праві власності на будинок та земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0551, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Шлюб розірвано 16 липня 2019 року, ОСОБА_1 не бажає на виконання умов шлюбного договору виплати ОСОБА_2 грошову компенсацію належної їй частки у спільному майні.

Позивач ОСОБА_2 просила:

припинити право спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 718,5 кв.м, житловою площею 222,6 кв.м з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,1501 га кадастровий номер :03:001:0551 цільового при значення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

в порядку поділу виділити ОСОБА_1 в натурі 2/3 часток житлового будинку загальною площею 718,5 кв.м, житловою площею 222,6 кв.м з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (перелік приміщень згідно варіанту Висновку №2/20 експертного будівельно-технічного, земельно-технічного, оціночно-будівельного дослідження за результатами судової експертизи);

в порядку поділу виділити ОСОБА_2 в натурі 1/3 частку житлового будинку загальною площею 718,5 кв.м, житловою площею 222,6 кв.м з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (перелік приміщень згідно варіанту Висновку №2/20 експертного будівельно-технічного, земельно-технічного, оціночно-будівельного дослідження за результатами судової експертизи);

стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за відмінність від ідеальної частки у володінні житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами у сумі 729204,00 грн.;

в порядку поділу виділити ОСОБА_1 в натурі 2/3 часток земельної ділянки площею 0,1501 га кадастровий номер :03:001:0551 цільового при значення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що становить 1004 кв.м;

в порядку поділу виділити ОСОБА_2 в натурі 1/3 часток земельної ділянки площею 0,1501 га кадастровий номер :03:001:0551 цільового при значення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що становить 502 кв.м;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як на окремий житловий будинок з присвоєнням окремого номеру;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як на окремий житловий будинок з присвоєнням окремого номеру;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 часток земельної ділянки, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як на окрему земельну ділянку з присвоєнням окремого номеру;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку земельної ділянки, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як на окрему земельну ділянку з присвоєнням окремого номеру;

стягнути судові витрати (т.2 а.с.90-101).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 червня 2020 року за позовом ОСОБА_2 відкрито провадження в справі №509/2687/20 (т.2 а.с.194

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року справу №509/2687/20 об`єднано в одне провадження зі справою №509/609/20; об`єднаній в одне провадження справі присвоєно №509/609/20 (т.3 а.с.3-5).

ОСОБА_1 позов ОСОБА_2 не визнав (т.3 а.с.7-10).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 лютого 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (т.3 а.с.46-47).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 березня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, позов ОСОБА_2 задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 4204,00 грн., стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 7146,80 грн.; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на сплату судового збору в сумі 10510,00 грн. витрати на правову допомогу в сумі 12000,00 грн. (т.3 а.с.64-84).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (т.3 а.с.92-111).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Для будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0551 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Пента-Агро» (надалі ТОВ «Вілла Пента») Договір №0809-01/15 від 08 вересня 2015 року позики, що стороною ОСОБА_2 не заперечується. За положеннями статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 4 статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за цим договором використане в інтересах сім`ї. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб; при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Дійсно, 29 грудня 2013 року між подружжям було укладений та нотаріально посвідчений шлюбний договір, де вказано, що кожен із подружжя відповідає за своїми боргами належним йому майном, в тому числі й за зобов`язаннями, які виникли у період шлюбу до укладення шлюбного договору. Суд безпідставно послався на те, що шлюбний договір не містить положень щодо часток при розподілі боргових зобов`язань, що отримання позики є сумнівним, суд прийняв доводи та докази ОСОБА_2 та не прийняв доводи та докази ОСОБА_1 . При вирішенні вимог ОСОБА_2 суд вийшов за межі позовних вимог; суд припинив право особи на частку у спільному майні без попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Суд при прийнятті рішення про поділ будинку в натурі не врахував, що поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинним державним будівельним нормам, що для поділу будинку необхідна технічна можливість виділити кожному співвласнику відокремлене приміщення з власним входом та системою життєзабезпечення. Однак, незважаючи на відсутність цих умов, суд вчинив поділ будинку в натурі, що суперечить закону. ОСОБА_4 на підтвердження вимог про поділ майна в натурі надала експертний висновок, який суд поклав в основу рішення. Проте, запропонований експертом варіант передбачає необхідність виконання робіт по організації та підключення квартир житлового будинку до самостійних інженерних комунікацій, кожному із власників потрібна розробка та узгодження в установленому законодавством порядку проектної документації на прокладку внутрішніх та зовнішніх інженерних комунікацій і отримання необхідних дозволів у відповідних інстанціях. До завершення робіт по організації та підключенню квартир, що виділяються, до самостійних інженерних комунікацій існуючі інженерні комунікації залишаються у загальному користуванні обох співвласників. У запропонованому експертом варіанті зі сторони ОСОБА_2 відсутній доступ до третього та мансардного поверхів, запропоновано їй організувати додатковий внутрішній вхід у приміщення третього та мансардного поверхів. Оскільки таке перепланування передбачає втручання у несучі конструкції будівлі, то для проведення відповідного перепланування необхідно повідомляти відповідні контролюючі органи про початок виконання будівельних робіт. В справі відсутні докази технічної можливості та вартості робіт для доступу до третього та мансардного поверхів за запропонованим планом поділу, докази реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, докази розробки проектної документації на прокладку внутрішніх та зовнішніх інженерних комунікацій, докази надання дозволів на проведення робіт тощо. Суд присудив грошову компенсацію ОСОБА_5 без його згоди на отримання такої компенсації, без внесення ОСОБА_6 грошових коштів на депозит. За положеннями статті 365 ЦК України, статті 71 СК України у разі коли жоден із подружжя не вчинив дій з попереднього внесення на депозитний рахунок суду грошової суми компенсації, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя у цьому майні без реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Суд не мав доказів внесення ОСОБА_6 на депозитний рахунок суду грошових коштів в сумі 729204,00 грн., не мав навіть доказів змоги внесення ОСОБА_6 такої суми коштів. Суд не володів інформацією про згоду ОСОБА_1 на отримання компенсації при зменшенні належної йому частки з наявної 2/3 до 3/5, запропонованих з компенсацією в розмірі 729204,00 грн. Суд виділив в натурі 2/3 та 1/3 частки, при цьому присудив грошову компенсацію різниці, що фактично нівелює виділ в натурі 2/3 та 1/3 часток. При поділі земельної ділянки та визначені часток не були врахована площа, що займана будинком та господарськими будівлями і спорудами; не надано пропозицій щодо спільного використання одного входу на ділянку зі сторони вул. Центральної. Поділом будинку, суд змінив частку ОСОБА_1 з 2/3 до 3/5 з компенсацією, а Злочевської С. з 1/3 до 2/5, при цьому змінені частки при поділі ділянки не були враховані. Підстави для стягнення витрат на правничу допомогу відсутні, так як обсяг витрат доказами не підтверджений.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо спільних боргів обґрунтовує тими ж доводами, що й викладені в суді першої інстанції заперечення на позов ОСОБА_1 . Заперечень на скаргу в частині позовних вимог ОСОБА_2 щодо поділу майна відзив не містить (т.3 а.с.163-166).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовів з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2011 року по 16 липня 2019 року. Розірвання шлюбу проведено органом ЗАГС Московської області за заявами подружжя, які не мають спільних неповнолітніх дітей (т.1 а.с.13).

Згідно Договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Нерук О.М. 30 листопада 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1217, ОСОБА_1 купив земельну ділянку площею 0,150 га цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», кадастровий номер :03:001:0551, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Продаж земельної ділянки вчинено за суму 361300,00 грн., які одержані продавцем особисто від покупця до підписання цього Договору в повному обсязі (т.1 а.с.14-17, 18-24).

На земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0551 збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (об`єкт житлової нерухомості) загальною площею 718,5 кв.м, житловою площею 222,6 кв.м (житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», огорожа №1-8, мостіння І, П) за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами здано в експлуатацію та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 листопада 2016 року за №17580331 на ім`я ОСОБА_1 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 237 (т.1 а.с.37-53)

29 грудня 2013 року між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), громадянином Російської Федерації та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), громадянкою Російської Федерації, укладено Шлюбний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Нерук О.М. 29 грудня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за №2928, згідно з яким подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для врегулювання майнових відносин між собою, включаючи визначення правового режиму майна, набутого в період перебування в зареєстрованому шлюбі, визначення майнових прав та обов`язків кожного з подружжя:

встановили режим спільної сумісної власності у розмірах дружина 1/3 частка, чоловік 2/3 часток на майно, що є набутим у шлюбі, а саме на земельну ділянку, площею 0,150 га, цільове призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», кадастровий номер :03:001:0551; житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (п.1.2 Шлюбного договору);

визначили, що у випадку розірвання шлюбу подружжям за взаємною згодою на майно, вказане в пункті 1.2 зберігається правовий режим: 2/3 частки спільного майна переходить у власність чоловіку ОСОБА_1 , 1/3 частка спільного майна переходить у власність дружині ОСОБА_2 (п.1.3 Шлюбного договору);

кожен із подружжя відповідає за своїми боргами належним йому майном, у тому числі за зобов`язаннями, які виникли в період шлюбу до укладення цього Договору; за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути звернено лише на належне йому майно (п.2.5) (т.1 а.с.25-26).

13 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), громадянкою Російської Федерації та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), громадянином Канади укладено Договір про визначення часток в праві спільної власності подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, посвідчений приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Тисячною І.К. 13 жовтня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №811, за яким подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 домовилось про визначення часток у праві їх спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно про зміну їх спільної власності на цей будинок з сумісної на часткову (т.1 а.с.27-28).

За умовами вказаного Договору згідно спільної домовленості та на підставі Шлюбного договору, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Нерук О.М. 29 грудня 2013 року за №2928, сторони визначили режим спільної часткової власності на будинок у наступних частках: дружина 1/3 частка, чоловік 2/3 часток. У зв`язку з визначенням часток у праві спільної власності на вказаний будинок право спільної сумісної власності на будинок припиняється, та натомість подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набувають право спільної часткової власності на будинок таким чином:

1/3 частка у праві власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на праві її особистої приватної власності;

2/3 часток у праві власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві його особистої приватної власності (п.1 Договору);

Право спільної сумісної власності на будинок набуте подружжям під час зареєстрованого шлюбу в результаті здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 листопада 2016 року за №17580331, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, на ім`я чоловіка ОСОБА_1 Будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0551, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1501 га, режим спільної часткової власності на яку буде встановлено наступним за цим договором (п.2 Договору);

Сторони стверджують, що будинок набувався (був побудований) ними у спільну сумісну власність як подружжям за спільні кошти (п.3 Договору) (п.3 Договору) (т.1 а.с.27-28).

13 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), громадянкою Російської Федерації та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), громадянином Канади укладено Договір про визначення часток в праві спільної власності подружжя на земельну ділянку, посвідчений приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Тисячною І.К. 13 жовтня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №812, за яким подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 домовилось про визначення часток у праві їх спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:001:0551, та відповідно про зміну їх спільної власності на цю земельну ділянку з сумісної на часткову (т.1 а.с.32-33).

За умовами вказаного Договору згідно спільної домовленості та на підставі Шлюбного договору, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Нерук О.М. 29 грудня 2013 року за №2928, сторони визначили режим спільної часткової власності на земельну ділянку у наступних частках: дружина 1/3 частка, чоловік 2/3 часток. У зв`язку з визначенням часток у праві спільної власності на вказану земельну ділянку право спільної сумісної власності на земельну ділянку припиняється, та натомість подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набувають право спільної часткової власності на земельну ділянку таким чином:

1/3 частка у праві власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на праві її особистої приватної власності;

2/3 часток у праві власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві його особистої приватної власності (п.1 Договору);

Право спільної сумісної власності на земельну ділянку набуте подружжям під час зареєстрованого шлюбу на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Нерук О.М. 30 листопада 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1219. Право власності на нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 листопада 2016 року за №17535758, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, на ім`я чоловіка ОСОБА_1 (п.2 Договору);

На земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, режим спільної часткової власності на який було встановлено Договором про визначення часток в праві спільної власності подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, посвідчений приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Тисячною І.К. 13 жовтня 2017 року (п.3 Договору);

Сторони стверджують, що земельна ділянка набувалася ними у спільну сумісну власність як подружжям за спільні кошти (п.3 Договору)(п.4 Договору) (т.1 а.с.32-33).

13 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), громадянкою Російської Федерації та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), громадянином Канади укладено Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку, посвідчений приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Тисячною І.К. 13 жовтня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №813, за яким сторони за взаємною згодою здійснили визначення часток у спільної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:001:0551, а саме: 1/3 частка належить ОСОБА_2 , 2/3 часток належить ОСОБА_1 (п.1 Договору); володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою здійснюється за згодою сторін, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку (п.7 Договору) (т.1 а.с.34-36).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28 січня 2020 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (об`єкт житлової нерухомості) загальною площею 718,5 кв.м, житловою площею 222,6 кв.м (житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», огорожа - №1-8, мостіння -І, П), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований 13 жовтня 2017 року на праві приватної спільної часткової власності (розмір частки 1/3) ОСОБА_9 . Підстава виникнення права власності: Договір про визначення часток в праві спільної власності подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, серія та номер: 811, виданий 13 жовтня 2017 року, видавник: приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Тисячна І.К. (т.1 а.с.56-57).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28 січня 2020 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (об`єкт житлової нерухомості) загальною площею 718,5 кв.м, житловою площею 222,6 кв.м (житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», огорожа - №1-8, мостіння -І, П), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований 13 жовтня 2017 року на праві приватної спільної часткової власності (розмір частки 2/3) ОСОБА_1 . Підстава виникнення права власності: Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, серія та номер: ОД49, виданий 26 жовтня 2016 року, видавник: Департамент ДАБІ в Одеській області; Технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 05 вересня 2016 року, видавник: приватне підприємство «А-2»; Договір про визначення часток в праві спільної власності подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, серія та номер: 811, виданий 13 жовтня 2017 року, видавник: приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Тисячна І.К. (т.1 а.с.56-57).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28 січня 2020 року земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована 13 жовтня 2017 року на праві приватної спільної часткової власності (розмір частки 1/3) ОСОБА_9 . Підстава виникнення права власності: Договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1219, виданий 30 листопада 2012 року, видавник: приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Нерук О.М.; Договір про визначення часток в праві спільної власності подружжя на земельну ділянку, серія та номер: 812, виданий 13 жовтня 2017 року, видавник: приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Тисячна І.К. (т.1 а.с.57-58).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28 січня 2020 року земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована 13 жовтня 2017 року на праві приватної спільної часткової власності (розмір частки 2/3) ОСОБА_1 . Підстава виникнення права власності: Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯГ №294273, виданий 22 червня 2006, видавник: Овідіопольський районний відділ земельних ресурсів; Договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1219, виданий 30 листопада 2012 року, видавник: приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Нерук О.М.; Договір про визначення часток в праві спільної власності подружжя на земельну ділянку, серія та номер: 812, виданий 13 жовтня 2017 року, видавник: приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Тисячна І.К. (т.1 а.с.57-58).

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2011 року по 16 липня 2019 року; шлюб зареєстрували та розірвали органи ЗАГС Російської Федерації.

В Україні громадяни Російської Федерації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули у власність на ім`я ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого 30 листопада 2012 року договору купівлі-продажу земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0551, на якій збудували, здали в експлуатацію та зареєстрували у 2016 році житловий будинок загальною площею 718,5 кв.м, житловою площею 222,6 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В Україні ОСОБА_1 отримав посвідку на тимчасове проживання з 07 листопада 2014 року по 16 листопада 2015 року та зареєстрував 29 листопада 2016 року місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В Україні ОСОБА_2 отримала посвідку на тимчасове проживання з 17 листопада 2017 року по 16 жовтня 2020 року та зареєструвала 23 листопада 2017 року місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Наразі ОСОБА_1 є громадянином Канади, ОСОБА_2 є громадянкою Російської Федерації.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі укладеного між собою Договору про визначення часток в праві спільної власності подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, посвідченого приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Тисячною І.К. 13 жовтня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №811, та Договору про спільну часткову власність на земельну ділянку, посвідченого приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Тисячною І.К. 13 жовтня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №813, визначили режим спільної власності на земельну ділянку та житловий будинок як спільну часткову власність, де:

1/3 частка у праві власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на праві її особистої приватної власності;

2/3 часток у праві власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві його особистої приватної власності (п.1 Договору);

1/3 частка у праві власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на праві її особистої приватної власності;

2/3 часток у праві власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві його особистої приватної власності (п.1 Договору).

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (об`єкт житлової нерухомості) загальною площею 718,5 кв.м, житловою площею 222,6 кв.м (житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», огорожа - №1-8, мостіння -І, П), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований 13 жовтня 2017 року на праві приватної спільної часткової власності (розмір частки 1/3) ОСОБА_2 , на праві приватної спільної часткової власності (розмір частки 2/3) ОСОБА_1 ;

земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована 13 жовтня 2017 року на праві приватної спільної часткової власності (розмір частки 1/3) ОСОБА_2 , на праві приватної спільної часткової власності (розмір частки 2/3) ОСОБА_1 .

Отже, на час виникнення спору спірне нерухоме майно, як то земельна ділянка (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудам (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237) є об`єктом права спільної часткової власності ОСОБА_1 (частка рівна 2/3) та ОСОБА_2 (частка рівна 1/3).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України).

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1 ст.358 ЦК України).

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (ч.3 ст.358 ЦК України).

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними (ч.1 ст.367 ЦК України).

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.2 ст.367 ЦК України).

Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.3 ст.367 ЦК України).

Якщо співвласники не досягають згоди щодо поділу майна і взаєморозрахунків між ними, спір розглядається в судовому порядку як спір про цивільне право з врахуванням положень статей 364, 365 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони не мали спору щодо майна, яке вони набули в Україні, правовий режим спільної власності на майно сторони визначали нотаріально посвідченими договорами. Ідеальні частки кожного (1/3 та 2/3) у спірному майні не є спірним, є визначеним сторонами у нотаріально посвідчених договорах як щодо житлового будинку, так і щодо земельної ділянки, є зареєстрованими в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Суду не надано доказів того, що сторони не дійшли згоди про поділ в натурі майна, що є у їх спільній частковій власності, укладенням та нотаріальним посвідченням договору про поділ нерухомого майна.

Позов про поділ майна в натурі подала до суду ОСОБА_2 після звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про розподіл боргових зобов`язань подружжя.

Позовні вимоги про поділ майна ОСОБА_2 пред`явила на підставі статей Цивільного кодексу України, що регулюють здійснення права спільної часткової власності (ст.358 ЦК України), виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності (ст.364 ЦК України), поділ майна, що є у спільній частковій власності (ст.367 ЦК України).

ОСОБА_2 надано Висновок №2/20 від 28 лютого 2020 року експертного будівельно-технічного, земельно-технічного, оціночно-будівельного дослідження, складений за заявою ОСОБА_2 судовим експертом ОСОБА_10 (свідоцтво №1337 від 24 квітня 2009 року), згідно якого визначено варіант поділу житлового будинку, який має наслідком суттєву відмінність від ідеальних часток та передбачає сплату грошової компенсації співвласнику з ідеальною часткою 2/3, якому в результаті поділу в натурі підлягатиме виділенню значно менше приміщень, ніж йому припадає за його ідеальною часткою.

Оскільки розгляд спору про поділ майна в судовому порядку передбачає врахуванням положень статей 364, 365 ЦК України, то суд вправі постановити рішення про поділ майна з припиненням права спільної часткової власності на нього виключно за умови попереднього внесення позивачем вартості різниці відмінності від ідеальної частки у майні, що поділяється.

ОСОБА_2 не внесла на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 729204,00 грн., що визначені як різниця грошової компенсації вартості відмінності належної ОСОБА_1 ідеальної частки 2/3 від частки, що запропонована експертом до виділу в натурі.

Закон не передбачає стягнення грошової компенсації судовим рішенням.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 , суд з однієї сторони виділив ОСОБА_11 та визнав право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (яка і так їй належить та зареєстрована в установленому законом порядку), при цьому вказав перелік приміщень, будівель і споруд, що суттєво виходять за межі належної ОСОБА_11 1/3 ідеальної частки. Теж саме, суд виділив ОСОБА_5 та визнав право власності на 2/3 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (які і так йому належать та зареєстровані в установленому законом порядку), при цьому вказав перелік приміщень, будівель і споруд, що не складає належної ОСОБА_5 2/3 ідеальної частки. Суд припинив право спільної часткової власності на житловий будинок не маючи на депозиті внесених ОСОБА_6 грошових коштів, рівних різниці вартості ідеальних часток.

Крім того, приймаються доводи апеляційної скарги в тій частині, що поділ житлового будинку в натурі вимагає перепланування з втручанням у несучі конструкції будівлі та виконання робіт по підключенню самостійних інженерних комунікацій, що передбачає розробку проектно-дозвільної документації та її погодження компетентними органами. Матеріали справи такої документації не містять.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку, господарських будівель та споруд не мають підстав для задоволення, оскільки в справі відсутні належні, допустимі, достовірні докази, з якими закон пов`язує поділ в натурі нерухомого майна між співвласниками ідеальних часток. Поділ в натурі земельної ділянки, на якій будинок розташований, є похідним, а, відтак, вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.

Відмова в позові про поділ нерухомого майна в натурі у даній справі ґрунтується на недостатності доказів, що не є перешкодою для ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснити поділ майна в натурі нотаріальним посвідченням договору, зібравши для цього необхідний пакет документів, чи в суді, за наявності достатніх доказів.

ОСОБА_1 , звернувшись до суду з позовом про поділ майна подружжя, просив в порядку поділу майна подружжя здійснити розподіл між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргових зобов`язань, що виникли на підставі Договору позики №0809-01/15 від 08 вересня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 (громадянин Канади, посвідка на тимчасове проживання в Україні від 07 листопада 2014 року) та товариством з обмеженою відповідальністю «Пента-Агро» (), та боргових зобов`язань, що виникли на підставі Договору купівлі-продажу №21/06-16 від 21 червня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Пента-Агро» ().

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не були та є громадянами України.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зареєстрований в Україні та, відповідно, розірвання шлюбу не зареєстровано в України.

Права та обов`язки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як подружжя, зокрема, щодо майна, набутого ними як подружжям за час шлюбу, регулюють законодавством Російської Федерації, де шлюб було зареєстровано у 2011 році та розірвано у 2019 році.

Та обставина, що ОСОБА_1 як громадянин Російської Федерації, а потому як громадянин Канади та ОСОБА_2 як громадянка Російської Федерації стали власниками нерухомого майна в Україні не надає правових підстав для застосування до шлюбних відносин цих громадян норм Сімейного кодексу України.

Норми Сімейного кодексу України правовідносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не регулюють.

Нерухоме майно, що знаходиться в Україні, співвласниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підлягає поділу за законодавством України із застосуванням норм Цивільного кодексу України (в даному випадку статті 367 ЦК України).

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про розподіл боргових зобов`язань за укладеними ним договором позики та договором купівлі-продажу на підставі норм Сімейного кодексу України в порядку поділу майна подружжя не мають правових підстав для задоволення.

Вирішуючи спір в частині позову ОСОБА_1 , суд не встановив правовідносини, які виникли, не правильно застосував норми матеріального права.

Справа в провадженні суду першої інстанції з лютого 2020 року, суду апеляційної інстанції з травня 2021 року, призначалась до розгляду на 17 березня 2022 року, 16 лютого 2023 року, 12 жовтня 2023 року, 21 грудня 2023 року, 28 березня 2024 року, 27 червня 2024 року. Інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпоряджалися на власний розсуд; додатково учасники справи повідомлялися документом в електронному вигляді «Судова повістка…», SMS-повідомлення «Судова повістка…». На 27 червня 2024 року учасники справи повідомлені завчасно, підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено. Сторони не знаходять в Україні. Представники сторін адвокати не мають перешкод для участі у розгляді справи, проте до суду не з`являються, вчергове подані клопотання про відкладення розгляду справи не містять поважних причин для відкладення.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 27 червня 2024 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.п.1,2 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Гришка Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 березня 2021 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Вілла Пента» про поділ майна подружжя відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку та земельної ділянки відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова