Справа № 487/2989/23 Головуючий у 1-й інстанції Коваленко І. В.
Провадження № 22ц/812/670/24 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 липня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

за участю: відповідачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16 жовтня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Коваленка І. В. у місті Миколаєві зі складанням його повного тексту, по справі

за позовом

Акціонерного товариства (АТ) «Райффайзен Банк»,

правонаступником якого є

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія (ТОВ ФК)

«Кредит Капітал»

до ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2023 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з неї 156 495 грн 60 коп. кредитної заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог товариство зазначало, що 29 листопада 2019 року відповідачка звернулася до позивача і підписала Угоду №CMDPI-798098, відповідно до якої прийняла/акцептувала публічну пропозицію AT «Райффайзен Банк» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в AT «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловивши повну та безумовну згоду з її умовами.

Між тим зобов`язання за укладеною угодою належним чином не виконала, у зв`язку з чим 17 вересня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено у формі електронного документу з використанням електронного цифрового підпису Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-105617676, за яким кредитор надав позичальниці кредит в сумі 102467 грн 83 коп. строком на 72 місяці з фіксованою процентною ставкою в розмірі 52,9 % річних, а позичальниця зобов`язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, з урахуванням процентів.

Проте, позичальниця не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 30 січня 2023 року виникла заборгованість в сумі 156 495 грн 60 коп. за тілом кредиту та процентами за користування кредитом.

Відзиву на позовну заяву відповідачкою не подано.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєві від 30 травня 2023 року справу передано на розгляд до Ленінського районного суду міста Миколаєва за територіальною підсудністю.

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 5 липня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито за ним провадження.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16 жовтня 2023 року позов АТ «Райффайзен Банк» задоволено, ухвалено про стягнення на його користь з позичальниці ОСОБА_1 159 495 грн 60 коп. кредитної заборгованості, яка складається з 123 433 грн 72 коп. заборгованості за кредитом та 33 061 грн 88 коп. процентів за користування кредитом, розподілено судові витрати.

Під час ухвалення рішення, суд виходив із доведеності банком позовних вимог та права на дострокове стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27 березня 2024 року проведена заміна стягувача АТ «Райффайзен Банк» у виконавчому листі на ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права під час постановлення рішення суду, просила його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказувала, що матеріали справи не містять доказів отримання нею кредиту у вигляді готівкових коштів у вказаному у договорі-заявці розмірі, яким є видатковий касовий ордер відповідно до Інструкції «Про порядок організації касової роботи банками та проведення платіжних операцій надавачами платіжних послуг в Україні», затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 25.09.2018 № 103. Також позивачем суду не надано будь-якого іншого документу, що підтверджує зарахування 21 вересня 2021 року або переведення таких коштів на її рахунок. Цим обставинам судом оцінки не дано, що призвело до прийняття, на думку апелянта, помилкового рішення.

Звертала увагу суду на той факт, що стягнута місцевим судом заборгованість за кредитом перевищує суму зазначену позивачем у позові та заяві-договорі як розмір кредиту, оскільки тіло кредиту складає 102 467 грн 83 коп., а не 123 433 грн 72 коп. При цьому вважала, що оскільки нею виконувалися вимоги договору деякий період, то заборгованість за кредитом повинна була зменшуватися, а не збільшуватися.

Додатково вказувала, що між нею і позивачем дійсно був укладений кредитний договір про надання кредиту готівкою №014-R0 -82-82545319 від 21 березня 2021 року строком на 72 місяці в розмірі 42 000 грн, зі сплатою 49% річних, та пізніше він був реструктуризований, шляхом укладення угоди від 17 вересня 2021 року. Дана угода їй на руки не видавалася, а залишилася у позивача, а тому будь - яких кредитів готівкою у зазначеному позивачем розмірі 17 вересня 2021 нею не отримувалось.

У відзиві на апеляційну скаргу правонаступник позивача вважав доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а саму скаргу такою, що не підлягає задоволенню виходячи з того, що банком виконані взяті на себе зобов`язання, що підтверджується випискою з рахунку відповідачки про зарахування коштів, що є належним доказом підтвердження видачі кредиту.

Також надав додаткові пояснення у яких зазначив про відмінність кредитного договору №013-RO -82-82545319 від 21 березня 2021 року від спірного договору, який не має відношення до предмету спору.

Звернувся з заявою про розгляд справи за відсутності його представника.

13 травня 2024 року відповідачка звернулась з клопотанням про витребування оригіналів доказів про отримання нею 17 вересня 2021 року від позивача грошових коштів у розмірі 102 467 грн 83 коп., заяву на видачу готівки та банківську виписку по її рахунку від 21 березня 2021 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 22 травня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено, ухвалено про витребування у ТОВ ФК «Кредит-Капітал», як правонаступника АТ «Райффайзен Банк» належним чином завірені копії заяви договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту, від 21 березня 2021 року, договорів реструктуризації чи інших договорів на підставі яких відбулася реструктуризація та капіталізація заборгованості ОСОБА_1 за вищевказаним договором, первинних банківських документів про перерахування коштів за договором від 17 вересня 2021 року, банківську виписку ОСОБА_1 , починаючи з 21 березня 2021 року.

18 червня 2024 року до апеляційного суду від ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надійшли документи, що витребувані судом.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймають участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до положень статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Згідно з статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 вищевказаного Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.

При вирішенні справи судом встановлено, що 17 вересня 2021 року шляхом підписання електронним цифровим підписом заяви -договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO -82-105617676 відповідачкою укладено кредитний договір з АТ «Раййфайзен Банк», за умовами якого вона отримала 102 467 грн 83 коп. кредитних коштів строком на 72 місяці з фіксованою процентною ставкою в розмірі 52,9 % річних, а позичальниця зобов`язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки визначенні договором (а.с.10зв-13).

Також відповідачкою підписано за допомогою електронного підпису із зазначенням її особистих даних паспорт споживчого кредитування та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (а.с.9-10, 15-16).

За змістом розділу 2 заяви договору кредит наданий з метою придбання клієнтом товарів та послуг для задоволення власних особистих потреб на суму 92 385 грн, плати страхового платежу в розмірі 10 082 грн 83 коп. на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя», погашення заборгованості клієнта перед АТ «Райффайзен Банк» у розмірі 47 755 грн 52 коп. за споживчим кредитом за договором №014-RO -82-82545319.

Згідно умов п. 3.1. заяви-договору, проценти сплачуються клієнтом у визначену графіком дату у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у графіку, і розраховуються, виходячи з процентної ставки, передбаченої пунктом 2.3. заяви-договору.

При цьому за змістом пункту 1.3 (а) кредит наданий на споживчі цілі та для оплати страхового платежу надається шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта з подальшим зарахуванням на картковий рахунок клієнта № НОМЕР_1 . За змістом пункту 1.2. (б) клієнт доручає банку здійснити договірне списання для погашення заборгованості клієнта перед АТ «Райффайзен Банк» за споживчим кредитом за договором №014-RO -82-82545319.

Обставини та факти укладення договору, а також часткове виконання зобов`язань за цим договором відповідачкою у поданому відзиві на позовну заяву, а також змісті апеляційної скарги не заперечуються.

За положеннями статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, в тому числі в частині права позикодавця на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Відповідно до положень статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з виписки по рахунку ОСОБА_1 17 вересня 2021 року на її рахунок зараховано 102 467 грн 83 коп. (а.с.17-22).

За розрахунком банку, відповідачкою належним чином умови договору не виконані та отримані кредитні кошти не повернуті.

На спростування доводів позивача про невиконання відповідачкою умов договору, нею до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції доказів не подано.

Доводи відповідачки щодо неотримання нею саме готівкових коштів від банку та відсутності відповідних первісних банківських документів спростовуються, як умовами підписаного нею заяви договору, так і випискою по банківському рахунку.

Враховуючи наведене та вимоги статті 526 ЦК України, за якими зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача з відповідачки сум кредиту та нарахування банком та стягнення кредитором за користування кредитними коштами процентів.

Між тим повністю погодитись з сумою стягнутої заборгованості за кредитом та процентами не можна, входячи з наступного.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідачці нараховано заборгованість за кредитом в сумі 123 433 грн 72 коп., замість реально перерахованих кредитних коштів на суму 102 467 грн 83 коп., та 33 061 грн 88 коп. заборгованості за відсотками.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку та банківської виписки відповідачкою здійснено погашення кредиту на суму 6 361 грн 33 коп. та відсотків за користування кредитом на суму 47 643 грн 21 коп.

Тому сума стягнення заборгованості за кредитом, яка фактично перерахована на потреби позивачки, має бути зменшена до 102 467 грн 83 коп., від якої слід відрахувати погашення, що здійснено позичальницею на вищевказану суму, та відповідно становитиме 96 106 грн 50 коп. боргу за тілом кредиту, внаслідок чого заборгованість за процентами за користування кредитом буде становитиме 25 742 грн 25 коп.

За наведеного судом першої інстанції помилково визначений загальний розмір заборгованості за договором.

Таким чином рішення суду першої інстанції відповідно до положень пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України не підлягає скасуванню, як просила відповідачка, а лише зміні в частині розрахунку заборгованості, яку слід стягнути з відповідачки на користь банку в сумі 96 106 грн 50 коп. заборгованості за кредитом та 25 742 грн 25 коп. за процентами за користування кредитом, внаслідок чого загальна сума боргу за кредитом та заборгованість за процентами зменшиться до 121 848 грн 75 коп..

Усі інші доводи, що наведені представником відповідачки у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, які відсутні в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не лише є такими, що виходять за межі доводів поданої скарги, а ще і суперечать особисто викладеним відповідачкою доводам, зокрема, щодо укладення договору та його часткового виконання (а.с.110-111).

У відповідності до положень статті 141 ЦПК України, у зв`язку із зміною рішення суду першої інстанції та частковим задоволенням позовних вимог ТОВ ФК «Кредит-капітал» з відповідача на користь позивача ТОВ ФК «Кредит-капітал» слід стягнути 2 050 грн 48 коп. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та з ТОВ ФК «Кредит-капітал» на користь ОСОБА_1 950 грн 28 коп. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16 жовтня 2023 року змінити, зазначивши про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», яке є правонаступником АТ «Райффайзен Банк», 121 848 грн 75 коп. загальної суми кредитної заборгованості, яка складається із: 96 106 грн 50 коп. заборгованості за кредитом та 25 742 грн 25 коп. за процентами за користування кредитом.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16 жовтня 2023 року в частині розподілу судових витрат змінити, стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», яке є правонаступником АТ «Райффайзен Банк», 2 050 грн 48 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», яке є правонаступником АТ «Райффайзен Банк» на користь ОСОБА_1 950 грн 28 коп. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді Т. В. Крамаренко

О. В. Локтіонова