ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4857/24 Справа № 932/3447/23 Суддя у 1-й інстанції - Овчиннікова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді - Никифоряка Л.П.,

суддів - Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що їй на праві спільної часткової власності належить 4/5 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська 01 жовтня 2004 року, серія НОМЕР_1. 1/5 частини квартири належить третій особі - доньці ОСОБА_3 Квартира двокімнатна, загальною площею 69,7 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м., розташована на 3 поверсі дев`ятиповерхового багатоквартирного будинку. Відповідач ОСОБА_1 мешкає в квартирі АДРЕСА_2 на 4 поверсі над квартирою позивачки.

28 січня 2023 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 . Причиною залиття є необережне поводження мешканців квартири АДРЕСА_2 , де проживає та є власницею квартири відповідач. Нa вимогу позивачки представником компанії, що надає послуги з утримання будинку, було надано акт про залиття. За зверненням позивачки до управителя - ТОВ «Внутрішньобудинкові системи», комісією було оглянута квартира НОМЕР_2 з метою фіксації наслідків залиття квартири, про що 31 січня 2023 року було складено відповідний акт фіксації пошкоджень внаслідок залиття. Під час обстеження квартири НОМЕР_2 були виявлені пошкодження внаслідок залиття квартири. За результатами оцінки розмір спричиненої матеріальної шкоди складає 74 607,00 грн.

З метою з`ясування розміру заподіяної шкоди, завданої затопленням, 20 лютого 2023 року позивачка звернулась до Новомосковського бюро експертної оцінки (Дніпровський філіал) з заявою про надання висновку про вартість для отримання фінансової компенсації матеріального збитку.

26 лютого 2023 року позивачка отримала звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири. Згідно висновку ринкова вартість матеріального збитку від пошкоджень та меблів житлової квартири, завданого внаслідок залиття квартири складає 74 607,00 грн.

Крім того, позивачка зазначала, що в результаті залиття квартири у неї суттєво погіршився психологічний стан, а також у її дитини-інваліда, вони вимушені були сидіти 3 дні взимку без води і тепла, електрики також не було, вона знаходилась постійно в стані напруження та стресу, не знаючи як забезпечити дитину-інваліда необхідним теплом, чистою водою та безпекою. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду вона оцінила у 20 000,00 грн.

Ураховуючи викладене, позивачка виклала вимоги про стягнення з відповідача на її користь матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири в розмірі 74 607,00 грн та моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн, а також витрат на проведення експертного будівельного-технічного дослідження в розмірі 6 000,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири в розмірі 74 607,00 грн, моральну шкоди в розмірі 7 000,00 грн, витрати на проведення звіту про оцінку вартості матеріального збитку в розмірі 6 000,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, виклала вимогу про скасування рішення в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині рішення просила залишити без змін.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що акт обстеження від 31 січня 2023 року та акт про залиття від 01 лютого 2023 року не можуть бути належними доказами на підтвердження її вини у залитті квартири позивачки. Позивачка не довела належними доказами причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою відповідача та спричиненою шкодою.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивачка заперечує проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просила її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного документу.

Учасники справи у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є власницею 4/5 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська 01 жовтня 2004 року, серія НОМЕР_1 .

31 січня 2023 року комісією у складі представника ТОВ «ЕАС ОДІС» та власників квартир НОМЕР_2, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 було складено відповідні акти фіксації пошкоджень внаслідок залиття з фотографуванням виявлених пошкоджень. Під час обстеження квартири НОМЕР_2 були виявлені такі пошкодження:

1. Холл жк № 1 - Стеля (шпалери). На момент обстеження спостерігаються мокрі плями від води по всій довжині плит, утворилися жовті патьоки. Орієнтовна площа плям S=6 кв.м. - Стіни (шпалери). Кут стіни праворуч від вікна мокрий, є часткове відшарування шпалер на стиках. Загальна площа ушкодження S=18,3 кв.м.

2. Кухня - стеля (пластик). Кут праворуч від вікна від вогкості проявився грибок. - Стіни (кахель). Стіна ліворуч від дверей на момент обстеження спостерігається часткове відшарування кахлю від стіни. У кутку праворуч від вікна на кахлі проявився грибок. Двері кухонні (дерево) набрякли від вологи не закривається. Загальна площа пошкодження S=7 кв.м.

3. Житлова кімната жк № 6 спальня - стеля (шпалери). На стелі спостерігаються мокрі плями та жовті патоки по стиках плит. Загальна площа ушкодження S=6,2 кв.м.

4. Житлова кімната № 3 спальня - стеля (шпалери). На стелі спостерігаються мокрі плями та жовті патьоки по стиках плит. Загальна площа ушкодження S=4,7 кв.м.

5. Ванна кімната - двері (дерево) на момент обстеження набрякли від вологи і не зачиняються.

6. Туалет - двері (дерево) на момент обстеження набрякли від вологи і не зачиняються. Під час складання Акту проводилось фотографування пошкоджень.

З акту про залиття від 01 лютого 2023 року вбачається, що комісія у складі: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - слюсарів ТОВ «ЕАС ОДІС», у присутності власника квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_1 , провели огляд приміщення квартири НОМЕР_5 з метою встановлення причин залиття 28 січня 2023 року квартир, що знаходяться нижче: НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 . Причина залиття квартир - протікання внутрішньоквартирної розводки, а саме протікання шлангу для підключення бойлера на кухні в квартирі НОМЕР_5 за вказаною адресою.

Згідно звіту від 26 лютого 2023 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири, виконаного на замовлення позивачки оцінювачем ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки» ОСОБА_6 встановлено, що ймовірна ринкова вартість матеріального збитку від пошкоджень та меблів житлової квартири, завданого внаслідок залиття, розташованої за адресою: АДРЕСА_8 , за результатами оцінки складає 74 607,00 грн.

З відповіді заступника директора ТОВ «Внітрішньобудикові системи» ОСОБА_11 на запит адвоката Олійник Я.Л. від 21 листопада 2023 року вих. № 0080 судом встановлено, що між ТОВ «Внутрішньобудинкові системи» та ТОВ «ЕАС ОДІС» в 2018 році укладено договір про надання послуг з виконання аварійно-відновлювальних робіт (аварійна служба) в будинках, які перебувають в управлінні ТОВ «Внутрішньобудинкові системи», договір діючий станом на 2023 рік. 28 січня 2023 року близько 07.00 години на телефон диспетчера ТОВ «Внутрішньобудинкові системи» отримано повідомлення про аварійну ситуацію в будинку АДРЕСА_9 : в квартирі НОМЕР_2 зі стелі тече вода. Повідомлення переадресовано аварійній службі ТОВ «АЕС ОДІС». Бригада у складі слюсарів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 оглянула квартиру НОМЕР_2 власника ОСОБА_2 та підтвердила факт залиття зі стелі. З метою ліквідації причин аварії було перекрито водопостачання під`їзду. Потрапити в квартиру НОМЕР_5 з метою з`ясування причин аварії слюсарі не змогли, оскільки двері не відчинили. 01 лютого 2023 року власниця квартири НОМЕР_5 ОСОБА_1 допустила слюсарів до квартири, зі слів останньої стало відомо, що було пошкоджено шланг водонагрівача, під`єднаний до мережі водопостачання, наразі шланг замінений на новий. Наслідки аварії в квартирі ліквідовані. За наслідками аварії було складено кілька актів про фіксацію пошкоджень в квартирах, які постраждали внаслідок затоплення: НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 . Акт фіксації пошкоджень в квартирі НОМЕР_2 від 31 січня 2023 року було вручено, в тому числі, ОСОБА_1 на початку березня 2023 року.

З показань допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 - власниці квартири НОМЕР_4 судом встановлено, що 28 січня 2023 року вранці зі стелі стала капати вода, сусідка з верхньої квартири НОМЕР_2 ОСОБА_2 повідомила, що вода біжить з квартири НОМЕР_5 ОСОБА_9 на четвертому поверсі, яка не відкриває двері. Перекрили слюсарі воду, не було опалення. 28 січня 2023 року ОСОБА_1 нікому двері не відчинила. Вона заходила в квартиру ОСОБА_2 , там бачила мокрі стіни, мокрі килими, у неї не було світла. 30 січня 2023 року ОСОБА_1 також заходила до ОСОБА_2 , дивилася на наслідки залиття. Свідок заходила до квартири ОСОБА_1 , яка повідомила, що у них була поломка і вони її усунули.

З показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 судом встановлено, що він мешкає в квартирі АДРЕСА_10 на 8 поверсі. Підтвердив, що 28 січня 2023 року зранку не було опалення та води приблизно з 05.00 години, йому відомо, що квартира на 4 поверсі ОСОБА_1 залила по стояку інші квартири, які розташовані нижче. В квартиру ОСОБА_1 28 січня 2023 року не змогли потрапити, бо вона не відкривала двері. Він заходив до квартири ОСОБА_2 , бачив, що усе мокре.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності залиття квартири позивачки з вини відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною дією відповідача і заподіяною позивачці шкодою, розміру майнової шкоди. Виходячи із засад розумності та з урахуванням тривалості моральних страждань позивачки, суд стягнув з відповідача на відшкодування заподіяної позивачці моральної шкоди 7 000,00 грн.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Проте, будь-яких доказів того, що залиття квартири позивачки відбулося не з вини відповідача, остання не надала та не спростувала докази, надані позивачкою на підтвердження факту залиття, що відбулося 28 січня 2023 року.

На підтвердження розміру збитків позивачкою було надано звіт від 26 лютого 2023 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири, що складає 74 607,00 грн.

Не погодившись з такою вартістю відшкодування, стороною відповідача не заявлялося клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення вартості заподіяної позивачці шкоди, будь-яких інших доказів стосовно невідповідності визначеної суми матеріальної шкоди стороною відповідача не надано.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аргументи апеляційної скарги заявника щодо невідповідності акта про залиття квартири вимогам чинного законодавства є непереконливими, оскільки він містить необхідні реквізити, встановлені Правилами, зазначений акт оцінений судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими процесуальним законом, правильність висновків судів відповідач не спростувала.

Згідно пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (надалі - Правила) у разі залиття, аварії комісією за заявою особи складається відповідний акт за зразком, наведеним у додатку 4 до цих Правил. Згідно встановленої форми факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету, та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У акті зазначається, де трапилась аварія, описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які речі ушкоджено), чітко зазначаються причини залиття надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду.

Отже, з наведеного вбачається, що вказаний акт складається для фіксування факту залиття квартири та наслідків, які спричинили дане залиття, тобто є доказом у справі щодо відшкодування шкоди заподіяної таким залиттям.

Недодержання вимог, яке має місце на думку відповідача, при складанні актів про залиття, не спростовують фактів викладених в цих актах, які було складено за результатами комісійного обстеження місця аварії - квартири АДРЕСА_11 , тобто зафіксовано наявність наслідків - затоплення відповідачем квартири позивачки та встановлена причина «необережне поводження мешканців квартири АДРЕСА_2 з побутовими приборами - водонагрівачем (бойлером)».

Даний факт прямо зафіксований в актах від 31 січня 2023 року та від 01 лютого 2023 року, де вказано, що 28 січня 2023 року у зв`язку із пошкодженнями старого шлангу підключенню до бойлеру відповідачем була проведена заміна шлангу, внаслідок того, що на протязі тривалого часу на підлогу кухні витікала вода.

Оскільки акт про залиття квартири складений працівниками організації, яка надає у випадку аварійної ситуації послуги з утримання будинку АДРЕСА_9 - ТОВ «ЕАС ОДІС», яка уклала відповідний договір з ТОВ «Внутрішньобудинкові системи», доказів зворотнього відповідачем не надано, тому акт про залиття квартири від 01 лютого 2023 року та акт про фіксацію пошкоджень від 31 січня 2023 року є належними та допустимими доказами.

Факт залиття квартири позивачки підтверджується зібраними у справі доказами, які не спростовані відповідачем у ході розгляду справи.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позовні вимоги про відшкодування шкоди ОСОБА_2 обґрунтовувала тим, що залиття її квартири завдає їй моральних страждань внаслідок пошкодження майна, виникла внаслідок залиття квартири сирість та пліснява спричинюють незручності та дискомфорт.

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 7 000, 00 грн, суд першої інстанції правильно виходив із встановлених обставин справи, доведеності таких, з урахуванням засад розумності та справедливості. Доводи апеляційної скарги про недоведеність та необґрунтованість розміру відшкодування моральної шкоди є безпідставними.

Встановивши, що позивачка надала належні та достатні докази в обґрунтування своїх вимог щодо заподіяної їй майнової шкоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки матеріальної та моральної шкоди.

Наведені у апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.

Фактично доводи, викладені в апеляційні скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судові рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення в оскаржуваній частині - без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись статтями 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 19 червня 2024 року.

Судді: