УХВАЛА

(про залишення заяви без руху)

Справа №348/2163/24

13 вересня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Надвірнянської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-

УСТАНОВИВ:

09.09.2024 ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, в якій просить: -визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , недієздатним та встановити над ним опіку; -призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; -призначити по справі судово-психіатричну експертизу з метою визначення психічного стану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 є рідним братом матері його дружини, ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного захворювання. Унаслідок психічної хвороби ОСОБА_3 має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації та контролю за своєю поведінкою. ОСОБА_3 перебуває на обліку в психіатричному кабінеті КНП «Надвірнянська ЦРЛ». ОСОБА_3 є добре фізично розвинутим, буває агресивним по відношенню до інших, при цьому не контролює свою поведінку та не усвідомлює значення своїх дій. ОСОБА_3 одружений не був, власних дітей не має, проживав зі своєми батьками, які здійснювали за ним догляд. Після смерті батьків, в основному догляд за ним здійснювала його єдина сестра ОСОБА_2 . Однак ОСОБА_2 захворіла та в 2021 році виїхала за кордон на лікування, в Україні буває дуже рідко. За станом здоров`я ОСОБА_2 не може здійснювати догляд за ОСОБА_3 . Інших близьких родичів, які б могли здійснювати догляд, у ОСОБА_3 немає. В акті обстеження № 418 від 21.05.2024, складеному старостою Краснянського старостинського округу зазначено, що постійний догляд за ОСОБА_3 з 2021 року здійснює ОСОБА_1 .

Ознайомившись із даною заявою та додатками до неї суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України).

За ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч. 3 ст. 296 ЦПК України).

Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України).

Статтею 9 СК України встановлено коло осіб, сімейні відносини між якими регулюються СК України, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі.

Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999р. № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та не визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Звертаючись до суду заявник - ОСОБА_4 , вказував, що стосовно особи, яку він просить визнати недієздатною, він є зятем рідної сестри ОСОБА_3 зокрема чоловіком дочки рідної сестри ОСОБА_2 .

При цьому заявником не зазначено та не надано доказів, на підтвердження обставин того, що він належить до членів сім`ї чи є близьким родичем ОСОБА_3 в розумінні ст. 296 ЦПК України, а сам факт їх фактичного спільного проживання не є підставою для віднесення до членів сім`ї чи близьких родичів ОСОБА_3 . заявника ОСОБА_1 та підтвердження реальності сімейних відносин та родинних стосунків. А тому відповідно до приписів ч. 3 ст. 296 ЦПК України він не може подавати до суду заяву про визнання ОСОБА_3 недієздатним.

Подібні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 11.06.2019 у справі № 130/2391/18 (провадження № 61-1307св19), від 20.01.2022р. у справі № 752/24219/20 (провадження № 61-16373св21).

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Враховуючи викладені обставини суд вважає необхідним залишити заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків, так як зазначені вище недоліки заяви перешкоджають відкриттю провадження по даній цивільній справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного суддя дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків (надати докази на підтвердження обставин того, що він належить до членів сім`ї чи є близьким родичем ОСОБА_3 в розумінні ст. 296 ЦПК України), який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 42, 175, 177, 185, 258-260, 261, 293, 294, 296, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_5 строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені в ухвалі, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною і повернеться позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Міськевич О.Я.