Справа №303/5227/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2024 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі: головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судового засідання Галамба Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Мукачево в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради Дерценського старостинського округу про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

18 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення додаткового строку, для прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивує тим, що заявник народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Форнош (колишнє Ліскове) Мукачівського району Закарпатської області про що в книзі реєстрації актів про народження виконавчого комітету Пістрялівської сільської ради був зроблений актовий запис № 21 від 06 серпня 1966 року.

15 липня 1983 року заявник уклала шлюб з ОСОБА_2 про що в книзі реєстрації актів про шлюб Дрисинської сільської ради був зроблений актовий запис № 19 від 15 липня 1983 року , видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 і змінила дошлюбне прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

Батьками відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Пістрялівською сільською радою 09 листопада 1970 року були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В той же час відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 03 березня 2003 року відділом РАЦС Мукачівського районного управління юстиції зазначено що мати заявника ОСОБА_7 (без батьківства) народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 про що книзі записів громадянського стану про народження виконкому Дерценської сільської ради був зроблений актовий запис № 123 від 19 грудня 1927 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у батьків заявника народився син ОСОБА_8 , про що в книзі реєстрації актів про народження виконавчого комітету Форношської сільської ради Мукачівського району був зроблений актовий запис № 30 від 24 листопада1964 року.

В 1973 році мати заявника побудувала житловий будинок. Рішенням № 57 від 15 березня 1990 року виконавчого комітету Мукачівської районної Ради їй було видано свідоцтво про право особистої власності на будинок АДРЕСА_1 і в подальшому її право особистої власності було зареєстроване Мукачівським міжміським бюро технічної інвентаризації за№ 188 від 15 березня 1990 року.

Після одруження заявник стала проживати окремо.

ІНФОРМАЦІЯ_4 мати заявника померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть виконавчого комітету Форношської сільської Ради був зроблений актовий запис № 15 від 12 грудня 2009 року і видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 в якому вона вказана як ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер брат заявника ОСОБА_8 .

Після смерті матері та брата заявника, остання звернулася до сільської ради для переоформлення батьківського будинку, де їй пояснили, що для оформлення спадщини потрібно звернутися до нотаріальної контори.

В квітня 2023 року заявник звернулася до другої Мукачівської нотаріальної контор з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, де заявнику повідомили, що вона пропустила шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини, і що є розбіжності в правовстановлюючих документах.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14.12.2023 року було встановлено наступні юридичні факти: що ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 являється матір`ю заявника; ОСОБА_8 є рідним братом заявника; свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1 видане ОСОБА_10 належить ОСОБА_11 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести у їх відсутності.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, заслухавши доводи учасників судового розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 03 березня 2003 року відділом РАЦС Мукачівського районного управління юстиції зазначено що мати заявника ОСОБА_7 (без батьківства) народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 про що книзі записів громадянського стану про народження виконкому Дерценської сільської ради був зроблений актовий запис № 123 від 19 грудня 1927 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у батьків заявника народився син ОСОБА_8 , про що в книзі реєстрації актів про народження виконавчого комітету Форношської сільської ради Мукачівського району був зроблений актовий запис № 30 від 24 листопада1964 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 мати заявника померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть виконавчого комітету Форношської сільської Ради був зроблений актовий запис № 15 від 12 грудня 2009 року і видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 в якому вона вказана як ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер брат заявника ОСОБА_8 .

Після смерті матері та брата заявника, остання звернулася до сільської ради для переоформлення батьківського будинку, де їй пояснили, що для оформлення спадщини потрібно звернутися до нотаріальної контори.

В квітня 2023 року заявник звернулася до другої Мукачівської нотаріальної контор з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, де заявнику повідомили, що вона пропустила шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини, і що є розбіжності в правовстановлюючих документах.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14.12.2023 року було встановлено наступні юридичні факти: що ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 являється матір`ю заявника; ОСОБА_8 є рідним братом заявника; свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1 видане ОСОБА_10 належить ОСОБА_11 .

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини по справі суд виходить також із того, що згідно із загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач у якості обставини, яка перешкоджала їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зазначила той факт, що у неї були розбіжності в документах, що підтверджувало родинні зв`язки, також їй не було відомо, що законом передбачено, що спадкоємець має подати заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців.

Надаючи правову оцінку таким доводам позивача, суд зазначає, що сам по собі факт юридичної необізнаності особи про строки подання заяви про прийняття спадщини не може свідчити про наявність об`єктивних та непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, а також позивач зазначає причину розбіжності у документах , що підтверджувало б її родинні відносини тобто встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини.

У спірній по справі ситуації слід констатувати те, що позивач не довів обставин відносно неможливості звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса на території України. Доказів, які б свідчили про наявність об`єктивної перешкоди для подання такої заяви, позивачам також не надала.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Таким чином, належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, що перешкоджали їй звернутися з відповідною заявою, суду не надано.

Окрім того позивач не зверталася до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку (зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.06.2020 №431/5782/17).

Також і в постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі 6-1215цс16 зазначено, що у випадку відсутності у спадкоємця перешкод для подання заяви, а також у випадку, якщо він не скористався правом на прийняття спадщини, зокрема, через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради Дерценського старостинського округу про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканка АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Мукачівська міська рада Дерценський старостинський округ м. Мукачево, пл. Духновича, 2, .

Головуючий В.О.Монич