Справа № 569/7472/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь 106318,10 доларів США, з яких сума основного боргу 100000 доларів США та відсотки за користування коштами у розмірі 3 % річних 6318,10 доларів США; стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 17 лютого 2022 року між ним та ОСОБА_4 був укладенй договір позики, згідно з яким ОСОБА_4 отримав позику в розмірі 100000 доларів США, яку зобов`язався повернути в повному обсязі до 11 березня 2022 року. 20 лютого 2022 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_5 обов`язку щодо сплати боргу за договором позики від 17 лютого 2022 року. Звертався до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 щодо повернення боргу, але жодної суми йому повернуто не було. Заборгованість відповідачів по договору позики та договору поруки складає суму основного боргу в розмірі 100000 доларів США. Всі звернення та вимоги до відповідачів сплатити борг залишилися без задоволення. Відповідачі солідарно зобов`язані сплатити йому суму основного боргу згідно розписки в розмірі 100000 доларів США та 6318,10 доларів США відсотків за користування коштами у розмірі 3 % річних від суми основного боргу за кожний місяць.

Ухвалою від 30 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_3 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 04 червня 2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав та пояснив, що ОСОБА_6 дійсно позичив у ОСОБА_3 кошти в сумі 100000 доларів США. Він особисто був присутній при передачі грошей та поручився за ОСОБА_4 в день укладення договору позики усно, а надалі письмово. Після отримання коштів ОСОБА_7 пропав і нині ОСОБА_3 вимагає повернення боргу від нього.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить трекінг поштового відправлення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 17 лютого 2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договір позики, за умовами якого ОСОБА_4 взяв у борг у ОСОБА_3 суму в розмірі 100000 доларів США, яку зобов`язується повернути в повному обсязі до 11 березня 2022 року. Укоадення договору підтверджується розпискою від 17 лютого 2022 року, оригінал якої суд оглянув в судовому засіданні.

20 лютого 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений договір поруки.

Відповідно до п.1.1 договору поруки, у порядку та на умовах, визначених договором поруки, поручитель ( ОСОБА_2 ) поручається перед кредитором ( ОСОБА_3 ) за виконання боржником ОСОБА_4 обов`язку щодо сплати боргу за договором позики від 17 лютого 2022 року, який був укладений між кредитором та боржником.

Згідно з п.1.3 договору поруки, у разі порушення боржником обов`язку за основним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

В п.2.1 договору поруки сторони договору узгодили, що передбачений п.1.1 договору поруки обов`язок поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми в розмірі 200000 грн.

Відповідно до п.3.1 договору поруки, у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником свого обов`язку щодо повернення позики у визначений основним договором строк, кредитор вправі звернутися з письмовою вимогою про виконання такого обов`язку до боржника в межах суми, визначеної п.2.1 даного договору.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу.

За положеннями ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, серед іншого, порукою.

За положеннями ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Всупереч умовам договору позики відповідач ОСОБА_4 свої зобов`язання за договором не виконав та грошові кошти в сумі 100000 доларів США позивачу у визначений договором строк не повернув.

Доказів на спростування вказаної обставини відповідачі суду не надали і матеріали справи не містять підтвердження повернення відповідачем ОСОБА_4 позивачу коштів в сумі 100000 доларів США за договором позики у визначений ним строк.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 порушив зобов`язання, встановлені договором позики, доказів своєчасного та належного виконання умов договору не надав, наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованості за договором в сумі 100000 доларів США.

Вимога про стягнення суми основного боргу в розмірі 100000 доларів США з відповідачів солідарно підлягає задоволенню частково, оскільки відповідно до умов договору поруки від 20 лютого 2022 року обов`язок поручителя ОСОБА_2 перед кредитором обмежується сплатою суми в розмірі 200000 грн. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 відповідає перед кредитором солідарно з відповідачем ОСОБА_5 лише в обсязі суми в розмірі 200000 грн, що відповідно до офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України станом на 08 серпня 2024 року, становить 4878,93 доларів США. В решті суми боргу за спірним договором позики (95121,07 доларів США) відповідач ОСОБА_2 за виконання позичальником ОСОБА_4 свого обов`язку не поручався, а тому відповідальності за порушення боржником зобов`язання не несе.

Відповідно до розрахунку позивача, три проценти річних від простроченої суми нараховані ним за період з 12 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року на підставі ч.2 ст.625 ЦК України.

Разом з тим, згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Воєнний стан в Україні введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року та триває донині.

Оскільки прострочення виконання відповідачами зобов`язання за спірним договором позики виникло у період дії в Україні воєнного стану, відповідачі звільняються від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, а тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення відсотків за користування коштами у розмірі 3 % річних в сумі 6318,10 доларів США належить відмовити.

За вказаних вище обставин позов підлягає частковому задоволенню.

За правилами ст.141 ЦПК України належить стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог до кожного відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 263, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 4878 (чотири тисячі вісімсот сімдесят вісім) доларів США 93 центи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 95121 (дев`яносто п`ять тисяч сто двадцять один) долар США 07 центів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2000 (дві тисячі) грн у відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 13140 (тринадцять тисяч сто сорок) грн у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складене 16 серпня 2024 року.

Суддя