Справа № 630/937/23
Провадження № 2-о/630/3/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого: судді Малихіна О.О.,

присяжних: Удянського Ю.В., Коновалової Л.М.,

за участі секретаря Нерубацької А.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку окремого провадження цивільну справу № 630/937/23 за заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському району Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим,

в с т а н о в и в:

Представник заявника ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , в обґрунтування поданої заяви вказувала, що ОСОБА_4 , який є батьком заявника, поїхав у серпні 2006 року до Тернопільської області разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 . Перебуваючи у Кременецькому районі Тернопільської області, ОСОБА_4 10 серпня 2006 року вийшов з будинку, в якому проживав на той час, і більше не повернувся. Дружина ОСОБА_4 зверталась до правоохоронних органів із заявою про зникнення чоловіка, але проведені пошукові заходи не дали змоги встановити місце перебування ОСОБА_4 . До зникнення ОСОБА_4 проживав зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , але до теперішнього часу додому не повернувся та жодних відомостей про нього в місці проживання немає.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 подану заяву підтримала та просила її задовольнити. Вона пояснила, що з дитинства проживала лише з матір`ю, бо сімейні відносини з батьком були фактично припинені через його агресивну поведінку, викликану психічним захворюванням, і вона його навіть не пам`ятає. Усі минулі роки вона, ОСОБА_1 , знала від своєї бабусі ОСОБА_5 , лише те, що вона повезла свого сина, тобто її батька, у 2006 році до Почаївської Лаври в Тернопільській області, аби зцілити від хвороб, і в один з днів по дорозі до монастиря ОСОБА_4 зник з полю її зору, і більше вона його ніколи не бачила. Бабуся до своєї смерті у квітня 2022 року вірила, що її син повернеться, бо вважала, що він живий. Але ОСОБА_4 після зникнення так і не з`явився.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 заяву підтримала та просила її задовольнити. В своїх поясненнях вона посилалась на обставини, викладені в заяві, а також зауважила на тому, що оголошення ОСОБА_4 померлим дасть змогу у майбутньому вирішити питання щодо спадкування заявницею житлового будинку, який належав її бабусі ОСОБА_5 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 подану заяву підтримала та просила її задовольнити. Вона пояснила, що з 1991 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 і у них народилась донька ОСОБА_6 . Але за кілька років потому сім`я фактично розпалась і вона вимушена була переїхати від чоловіка, з яким тоді проживала в будинку його матері на АДРЕСА_1 , бо у нього почала проявлятися психічна хвороба і доволі часто він лікувався в лікарнях. Його мати ОСОБА_5 намагалась самостійно лікувати сина, і навіть повезла його у 2006 році до Почаївської ОСОБА_7 , сподіваючись на чудесне зцілення. Але, як стало відомо зі слів ОСОБА_5 , її син одного дня по дорозі до монастиря зник з полю її зору і вона не змогла його відшукати. Коли ОСОБА_5 повернулась до дому, то нічого не розповідала про обставини зникнення сина, лише говорила, що він обов`язково повернеться, і ніколи не вірила в його можливу смерть. Вона, ОСОБА_3 , від свого імені зверталась до міліції із заявою про зникнення чоловіка, але тоді пошуки не дали результатів.

Заінтересована особа Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському району Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час проведення судового розгляду повідомлена належним чином.

В судовому засіданні, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні в справі докази та допитавши свідків, суд встановлене наступне.

Заявник ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_8 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та в її свідоцтві про народження прізвища батьків вказані російською мовою як « ОСОБА_9 » і « ОСОБА_10 ». Перебування осіб, вказаних як батьки ОСОБА_1 , у зареєстрованому шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 02 березня 1991 року. Отже суд виходить з того, що заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про оголошення померлим свого батька ОСОБА_4 .

Згідно з свідоцтвом про народження від 09 жовтня 1969 року, матір`ю ОСОБА_4 була ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З акту, складеного головою та членами ОСН № 23 м. Люботин від 20 лютого 2023 року, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок з надвірними будівлями за вказаною адресою належав на праві власності саме ОСОБА_5 .

За інформацією, наведеною у листі Кременецького РВ УМВСУ в Тернопільській області від 06 червня 2007 року, до вказаного відділу міліції 02 вересня 2006 року зверталась ОСОБА_5 , 1938 р.н., яка є жителькою АДРЕСА_1 , зі заявою про те, що її син ОСОБА_4 , 1969 р.н., пішов 10 серпня 2006 року від заявниці і його місце перебування їй невідоме. За час проведення перевірки заяви місце перебування ОСОБА_4 встановити не вдалось.

З акту, складеного головою та членами ОСН № 23 м. Люботин від 20 лютого 2023 року, вбачається, що ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не проживає.

За ініціативою заявника в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Так, свідок ОСОБА_11 підтвердила суду, що з ОСОБА_1 знайома вже 15 років і неодноразово була у неї в гостях і разом з нею навідувала її бабусю ОСОБА_5 , яка проживала до своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 . В цьому будинку проживала лише ОСОБА_5 і доволі часто вона від неї чула, що до неї має повернутися її син. Від ОСОБА_1 свідок знає, що її батько багато років тому зник і місце його перебування невідоме.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що познайомився з ОСОБА_1 ще у 2012 року і невдовзі вони почали проживати разом як одна сім`я, і згодом одружились. Від ОСОБА_1 він дізнався, що її батько поїхав до Почаївської ОСОБА_7 і десь в тій місцевості зник, і від тоді ніколи не повертався. Свідок також підтвердив, що був знайомий з ОСОБА_5 , рідною бабусею дружини, і саме від бабусі чув розповідь про те, що її син, коли вони йшли дорого до монастиря, раптово зник з поля її зору, і вона намагалась його відшукати, але усе було марно. Бабуся до останнього свого дня вірила, що її син повернеться додому.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що був знайомий з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 ще до їх весілля. Але з часом у ОСОБА_4 почала загострюватися психічна хвороба, через що він поводив себе агресивно. Це призвело до розпаду його сім`ї. Через багато років потому він дізнався від ОСОБА_3 , що її чоловік разом зі своєю матір`ю поїхали до Почаївської Лаври і там ОСОБА_4 зник. Можливо ОСОБА_4 у такий спосіб хотів втекти від своєї матері. Але за минулі роки жодної звістки про нього він, ОСОБА_13 , не чув.

За повідомленням Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області від 12 березня 2024 року триває досудове розслідування у кримінальному провадження, розпочатому за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, але в результаті оперативно-розшукових заходів місце знаходження ОСОБА_4 до теперішнього часу не встановлено.

За повідомленням Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському району Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16 грудня 2023 року актовий запис про смерть ОСОБА_4 у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян протягом 2006-2023 років не зареєстрований.

За інформацією ГУ ПФУ Харківської області від 25 грудня 2023 року, виплата пенсії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як інваліду 2-ї групи, була припинена з 01 червня 2007 року з причини закінчення терміну інвалідності.

За інформацією Державної міграційної служби України від 21 грудня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 серпня 2006 року і до теперішнього часу до підрозділів ДМС для оформлення паспорту громадянина України та паспорту громадянина України для виїзду за кордон не звертався.

Згідно ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

Як вбачається з наданих суду доказів, відомостей про місце знаходження ОСОБА_4 в місті його постійного проживання немає з 10 серпня 2006 року, тобто більше трьох років, а тому суд задовольняє заяву в повному обсязі.

Керуючись ст. 46 ЦК України, ст.ст. 10, 76-81, 263-265, 294, 305, 308 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Оголосити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

Зобов`язати Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському району Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції видати свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП № НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП № НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа - Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському району Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , юридична адреса: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Культури, 2-Б.

Суддя О. О. Малихін

Присяжні Ю.В. Удянський

Л.М. Коновалова