Справа № 476/361/24
Провадження № 2/476/154/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2024 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

01.05.2024 року представник ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.05.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1951934, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором позичальника. Відповідно до умов договору кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену в особистому кабінеті.

19.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №19102023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає їх, у тому числі, і право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Відповідачка свої зобов`язання по сплаті суми тіла кредиту та нарахованих процентів належним чином не виконувала, а тому у неї виникла заборгованість у сумі 33128 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 10100 грн. та суми заборгованості за процентами 23028 грн.

Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просила стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму боргу у розмірі 33128 грн. та сплачений судовий збір при подачі позовної заяви у розмірі 3028 грн.

Представник позивача у судові засідання не з`явилася, просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, до суду направили відзив на позовну заяву, у якому не визнали позовні вимоги у повному обсязі. Вважають, що матеріалами справи не підтверджено факт відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №1951934 від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Також позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження перерахування відповідачці кредитних коштів, а відтак і виникнення заявленої заборгованості. До того ж, відповідачкою не вчинялося жодних дій у її «особистому кабінеті» для укладення додаткових договорів про продовження строку дії кредитного договору, відтак після закінчення 24.06.2021 року строку кредитування кредитором неправомірно нараховувались проценти за користування кредитом.

Крім того, представником відповідачки заявлено про стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних у матеріалах справи письмових матеріалів, доказів наданих до суду сторонами та їх представниками, за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи представника позивача, відповідачки та її представника.

Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 25.05.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1951934 (а. с. 4-10).

Відповідно до п. 1.1 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету.

Згідно з п. 1.2, п. 1.3 кредитного договору, сума кредиту становить 14800 грн., строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору.

Пунктом 1.4 договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п.4.2 договору. Знижена процентна ставка становить 0,67 % в день.

Відповідно до п. 2.1 договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з п. 2.4. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) на користь клієнта.

Додатками до вищевказаного договору є Паспорт споживчого кредиту (а. с. 11-12) та таблиця обчислення вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с.13). Відповідно до положень останнього документа дата видачі кредиту та дата платежу за кредитом 25.055.2021 року та 24.06.2021 року відповідно, проценти за користування кредитом визначені у сумі 2952,60 коп.

Як убачається із договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного цифрового підпису з одноразовим ідентифікатором, що підтверджується розділом 11 Договору "Реквізити та підписи сторін". Тобто, договір вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми. Цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором також підписані і Паспорт споживчого кредиту, і таблиця обчислення вартості кредиту для клієнта.

24.06.2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору №1951934 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором позичальника (а. с. 14).

Відповідно до п. 3.1 вказаної угоди строк користування кредитом продовжується на строк 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 25.07.2021 року.

Пунктом 3.2 додаткового договору визначено, що процентна ставка становить 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Додатками до вищевказаного договору є Паспорт споживчого кредиту (а. с. 15-16) та таблиця обчислення вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с.17). Відповідно до положень останнього документа дата видачі кредиту та дата платежу за кредитом 25.06.2021 року та 25.07.2021 року відповідно, проценти за користування кредитом визначені у сумі 8436 коп.

23.07.2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору №1951934 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором позичальника (а. с. 18).

Відповідно до п. 3.1 вказаної угоди строк користування кредитом продовжується на строк 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 23.08.2021 року.

Пунктом 3.2 додаткового договору визначено, що процентна ставка становить 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Додатками до вищевказаного договору є Паспорт споживчого кредиту (а. с. 19-20) та таблиця обчислення вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с.21). Відповідно до положень таблиці обчислення вартості кредиту для клієнта дата видачі кредиту та дата платежу за кредитом 24.07.2021 року та 13.08.2021 року відповідно, чиста сума кредиту 13700 грн., проценти за користування кредитом визначені у сумі 7809 коп.

05.08.2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору №1951934 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором позичальника (а. с. 22).

Відповідно до п. 3.1 вказаної угоди строк користування кредитом продовжується на строк 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 05.09.2021 року.

Пунктом 3.2 додаткового договору визначено, що процентна ставка становить 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Додатками до вищевказаного договору є Паспорт споживчого кредиту (а. с. 23-24) та таблиця обчислення вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с.25). Відповідно до положень таблиці обчислення вартості кредиту для клієнта дата видачі кредиту та дата платежу за кредитом 06.08.2021 року та 05.09.2021 року відповідно, чиста сума кредиту 13700 грн., проценти за користування кредитом визначені у сумі 7809 коп.

03.09.2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору №1951934 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором позичальника (а. с. 26).

Відповідно до п. 3.1 вказаної угоди строк користування кредитом продовжується на строк 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 04.10.2021 року.

Пунктом 3.2 додаткового договору визначено, що процентна ставка становить 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Додатками до вищевказаного договору є Паспорт споживчого кредиту (а. с. 27-28) та таблиця обчислення вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с.29). Відповідно до положень таблиці обчислення вартості кредиту для клієнта дата видачі кредиту та дата платежу за кредитом 04.09.2021 року та 04.10.2021 року відповідно, чиста сума кредиту 10100 грн., проценти за користування кредитом визначені у сумі 5757 коп.

04.10.2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору №1951934 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором позичальника (а. с. 30).

Відповідно до п. 3.1 вказаної угоди строк користування кредитом продовжується на строк 163 дні, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 04.11.2021 року.

Пунктом 3.2 додаткового договору визначено, що процентна ставка становить 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Додатками до вищевказаного договору є Паспорт споживчого кредиту (а. с. 31-32) та таблиця обчислення вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с.33). Відповідно до положень таблиці обчислення вартості кредиту для клієнта дата видачі кредиту та дата платежу за кредитом 05.10.2021 року та 04.11.2021 року відповідно, чиста сума кредиту 10100 грн., проценти за користування кредитом визначені у сумі 5757 коп.

Відповідачкою заперечується факт вчинення будь-яких дій у «особистому кабінеті» для укладення додаткових договорів про продовження строку дії кредитного договору.

Так, за правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Виходячи з вищевикладених положень, суд відхиляє доводи про недоведеність підписання кредитного договору.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачкою кредитний договір не був би укладений сторонами, суд приходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, які, відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Вбачається, що усі укладені додаткові угоди підписані електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором відповідачки, що свідчить, що відповідачкою був вчинений весь необхідний алгоритм дій, передбачений розділом 4 «Порядок продовження строку користування кредитом. Автопролонгація» кредитного договору, надано свої персональні дані в результаті чого інформаційна система згенерувала індивідуальну частину додаткових договорів. Крім того, з розрахунку заборгованості прослідковується, що позивачка частково здійснювала погашення виниклої у неї заборгованості, що свідчить про визнання нею такої заборгованості та відповідно і додаткових угод до кредитного договору.

Відтак, суд змушений відкинути доводи відповідачки про неукладення додаткових договорів про продовження строку дії кредитного договору №1951934.

19.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №19102023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає їх, у тому числі, і право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Відповідачка та її представник у відзиві на позовну заяву посилаються на відсутність належних доказів, які б підтверджували факт передачі права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором до позивача.

Виходячи з положень з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У даній справі договір факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався, вимоги про визнання його недійсними не заявлялися.

З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.

Тому суд не надає оцінку вказаним договорам факторингу та вважає позивача новим кредитором у даному зобов`язанні у контексті ст.ст. 512, 514 ЦК України, що наділений правом вимоги до відповідача у даній справі.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» має право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №1951934.

Позивач стверджує, що відповідачка свої зобов`язання по сплаті суми тіла кредиту та нарахованих процентів належним чином не здійснювала, а тому у неї виникла заборгованість у сумі 33128 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 10100 грн. та суми заборгованості за процентами 23028 грн.

Однак, суд не може погодитися із вказаним розрахунком заборгованості.

Так, із розрахунку заборгованості за договором №1951934 від 25.05.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 19.10.2023 року (а. с. 39-41), який сформовано у вигляді таблиці та який містить інформацію про суми нарахованих та сплачених тіла кредиту та процентів, прослідковується, що 24.06.2021 року та 05.08.2021 року відповідачкою сплачено 1100 грн. та 3600 грн. відповідно у рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Зміни у частині заборгованості за тілом кредиту за рахунок внесення відповідачкою вищевказаних платежів відображено у додаткових договорах до договору №1951934 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.07.21 року та 03.09.2021 року, шляхом зменшення відображеної у них суми тіла кредиту.

Крім того, 26.06.2021 року, 20.07.2021 року, 23.07.2021 року, 05.08.2021 року, 03.09.2021 року, 02.10.2021 року, 04.10.2021 року відповідачкою сплачено у рахунок погашення заборгованості за процентами, нарахованими за кредитом, суми у розмірі 2952,60 грн., 2000 грн., 5548,70 грн., 3383,90 грн., 5565,10, 2900 грн., 2857 грн. відповідно, а всього 25207,30 грн. (а. с. 39-41). Загальна ж сума процентів, визначена у договорі та додаткових договорах до нього, яка підлягає до сплати становить 38520,60 грн.(2952,60 грн. +8436 грн. +7809 грн. +7809 грн. +5757 грн. +5757 грн.).

Вказане свідчить, що відповідачка не здійснила повного погашення заборгованості за тілом кредиту і процентами.

Так, за змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За такого, суд приходить до висновку, що оскільки основна сума боргу у вигляді тіла кредиту у розмірі 10100 грн. відповідачкою не сплачена, то ця сума підлягає стягненню.

Крім того, вирішуючи питання про стягнення з відповідачки несплаченої суми процентів суд враховує строки кредитування, визначені договором та додатковими договорами до нього та відповідно зафіксовані у них суми процентів за користування кредитом, які аналізувались вище.

Зокрема, суд враховує, що додатковим договором до договору №1951934 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.10.2021 року (а. с. 30) закріплено, що строк користування кредитом продовжується на строк 163 дні, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 04.11.2021 року, проценти за користування кредитом визначені у сумі 5757 коп. Тобто у вказаному додатковому договорі встановлена фіксована сума процентів до сплати. Тому суд не може погодитись із нарахуванням процентів за користування кредитів хоча і в межах визначеного 163-денного строку кредитування, але у сумі, що значно перевищує вказану вище. Суми процентів, зафіксовані у інших додаткових договорах до кредитного договору, судом під сумнів не ставляться та повністю кореспондуються із розрахунком заборгованості.

Відтак, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 13313,30 грн. у рахунок погашення заборгованості за процентами (38520,60 грн. (загальна сума процентів до стягнення визначена договором та додатковими договорами до кредитного договору) 25207,30 грн.(сплачена сума процентів за кредитом).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із слідуючого.

За приписами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З позовної заяви слідує, що позивачем ставляться вимоги про відшкодування судового збору у розмірі 3028 грн.

На підтвердження понесених судових витрат до матеріалів справи додано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів у вигляді 3028 грн. судового збору (а. с. 1).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи положення ст.141ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог 2140,05 грн. у рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Стосовно відшкодування відповідачці витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 грн., суд враховує заперечення іншої сторони та виходить з наступного.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

За положеннями ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно імперативної вимоги ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 вказала, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У даному випадку, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником відповідачки надано копію ордеру на надання правничої допомоги серії ВЕ №1121216 від 29.05.2024 року, договір про надання правової допомоги №1/29 від 29.05.2024 року, акт №1 та №2 про прийняття-передачі наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги №1/29 від 29.05.2024 року, квитанції до прибуткового касового ордеру №8 від 30.05.2024 року та №9 від 07.06.2024 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідачки 4398 грн. у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за кредитним договором № 1951934 у розмірі 23413 (двадцять три тисячі чотириста тринадцять) грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») 2140 (дві тисячі сто сорок) грн. 05 коп. у рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Стягнути ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 4398 грн. у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 30.08.2024 року.

Суддя Н.В.Чернякова