ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2727/19 Номер провадження 22-ц/814/844/24Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О.О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Остапенка Олександра Петровича, представника ОСОБА_1 , на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2023 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного текста судового рішення не зазначені) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Новоселівської сільської ради Полтавського району про визнання протиправним та скасування рішення Надержинщинської сільської ради, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, просив:

визнати незаконним та скасувати рішення 26 сесії 6 скликання Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 12.07.2013 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва ОСОБА_2 ;

визнати незаконним та скасувати рішення 26 сесії 6 скликання Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 12.07.2013 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва ОСОБА_3 ;

визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 7 скликання Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 11.10.2016 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , кадастровий номер: :01:004:0117;

визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 7 скликання Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 11.10.2016 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 , кадастровий номер :01:004:0116;

визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки від 18.10.2018, кадастровий номер: :01:004:0116, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , зареєстрований в реєстрі за № 252;

визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки від 12.04.2019, кадастровий номер :01:004:0117, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , зареєстрований в реєстрі за № 1366;

скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по земельній ділянці площею 0,1000 га. кадастровий номер: :01:004:0116, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номер запису про право власності - 18883244;

скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по земельній ділянці площею 0,1000 га. кадастровий номер :01:004:0117, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 240, номер запису про право власності 19758509;

скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по земельній ділянці площею 0,0400 га., кадастровий номер: :01:004:0141;

скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майне по земельній ділянці площею 0,0600 га., кадастровий номер: :01:004:0142;

скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по земельній ділянці площею 0,0400 га, кадастровий номер: :01:004:0143;

скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по земельній ділянці площею 0,0600 га., кадастровий номер: :01:004:0144;

вирішити питання про стягнення судових витрат, в тому числі і витрат на правову допомогу.

Заявлені вимоги обґрунтовані такими обставинами.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,12 га. кадастровий номер: :01:004:0005, яка розташована в с. Надержинщина, с/т «Лісові поляни» на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області. на підставі рішення виконавчого комітету Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 27 від 07.05.2004 і державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 208035 від 28.12.2004, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-04-516-00029.

У березні 2019 року позивач дізнався від дружини свого брата ОСОБА_6 , земельна ділянка якої є суміжною із його земельною ділянкою, що на межі їхніх земельних ділянок невстановлені особи зводять бетонний паркан.

Звернувшись до Надержинщинської сільської ради, позивач з`ясував, що на його земельній ділянці на підставі рішень Надержинщинської сільської ради Полтавського району від 12.07.2013 і від 11.10.2016 сформовані дві земельні ділянки по 0,10 га кожна (кадастрові номера: :01:004:0117 і :01:004:0116), які передані у власність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

18.10.2018 ОСОБА_3 продав свою земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0116, ОСОБА_5 , яка 19.07.2019 поділила земельну ділянку на дві частини з присвоєнням нових кадастрових номерів: земельна ділянка площею 0,0600 га., кадастровий номер: :01:004:0142; і земельна ділянка площею 0,0400 га., кадастровий номер: :01:004:0141.

12.04.2019 ОСОБА_2 продав свою земельну ділянку з кадастровим номером : :01:004:0117, ОСОБА_4 , яка 29.07.2019 поділила земельну ділянку на дві частини з присвоєнням нових кадастрових номерів: земельна ділянка площею 0,0400 га., кадастровий номер: :01:004:0143; і земельна ділянка площею 0,0600 га., кадастровий номер: :01:004:0144.

Позивач вважає рішення органу місцевого самоврядування з передачі у власність земельних ділянок і подальші дії нових власників з відчуження земельних ділянок і їхній поділ незаконними і такими, що порушують його право власності на землю, яка у встановленому порядку раніше була виділена йому у власність.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2020 року відповідач Надержинщинська сільська рада Полтавського району замінена на її правонаступника Новоселівську сільську раду Полтавського району.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2023 року відмовлено за недоведеністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Адвокат Остапенко О.П., представник ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги повторно викладені фактичні обставини і з посиланням на низку постанов Верховного Суду стверджується, що оскільки ОСОБА_1 у встановленому порядку набув право власності на земельну ділянку раніше, а саме у 2004 році, то усі подальші дії відповідачів є незаконними, такими, що порушують його право на землю.

Звертається увага, що право власності позивача на земельну ділянку площею саме,0,12 га було зареєстроване відповідно дот закону, який діяв у 2004 році, шляхом реєстрації державного акта на землю у книзі записів реєстрації державних актів…, про що у справу надано належні і допустимі докази, проте суд не дав цьому факту належної оцінки.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

23 січня 2024 року апеляційним судом отримані клопотання адвоката Стасовського М.В., представника ОСОБА_5 , і адвоката Фесенко Ю.О., представника ОСОБА_4 , у яких просять відкласти судове засідання у зв`язку з їхньою зайнятістю в інших судових справах.

Зазначені клопотання адвокатів Стасовського М.В. і Фесенко Ю.О. не є обґрунтованими, оскільки надання адвокатами переваги участі у розгляді інших справ відповідно до приписів ст.367, ст.372 ЦПК України не може бути підставою для відкладення розгляду справи у суді апеляційної інстанції (див. постанову ВС від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18).

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2003 ОСОБА_1 звернувся до голови Надержинщинської сільської ради Полтавського району із заявою про виділення йому земельної ділянки під дачу в с. Надержинщина «Лісова Поляна» довга. (т.2 а.с.89, 97, т.3 а.с.141)

Рішенням Надержинщинської сільської ради Полтавського району від 07.05.2004 за № 25 вирішено передати у власність ОСОБА_1 в садівничому товаристві «Лісова Поляна» для садівництва земельну ділянку площею 0,06 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства та садівництва (т.2 а.с.88, 91, т.3 а.с.139)

Рішенням Надержинщинської сільської ради Полтавського району від 07.05.2004 за № 26 вирішено передати у власність ОСОБА_1 в садівничому товаристві «Лісова Поляна» для садівництва земельну ділянку площею 0,06 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства та садівництва (т. 2 а.с.93, т.3 а.с.140).

Рішенням Надержинщинської сільської ради Полтавського району від 07.05.2004 за № 27 вирішено передати у власність ОСОБА_1 в садівничому товаристві «Лісова Поляна» для садівництва земельну ділянку площею 0,12 га. за рахунок рільних земель запасу сільської ради.(т.1 а.с.12, т.3 а.с.129)

У 2004 році ОСОБА_1 замовлено та отримано технічну документацію на надану йому земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0005 (т.1 а.с.13-19, т.3 а.с.131-137).

28.12.2004 ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га в с.Надержинщина, с/т «Лісові поляни» на підставі рішення Надержинщинської сільської ради Полтавського району від 07.05.2004 за № 25 (т.1 а.с.20, т.3 а.с.130)

З виписки з книги №1 реєстрації державних актів на право власності на землю громадян Полтавської області Полтавського району Надержинської сільської ради, вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:004:0005 згідно рішення Надержинщинської сільської ради Полтавського району № 27 від 07.05.2004 (т.3 а.с.210)

У 2013 році ОСОБА_2 звернувся до голови Надержинщинської сільської ради Полтавського району із заявою про виділення йому земельної ділянки у розмірі 0,10 га для ведення садівництва. (т.3 а.с.142)

Також, у 2013 році ОСОБА_3 звернувся до голови Надержинщинської сільської ради Полтавського району із заявою про виділення йому земельної ділянки у розмірі 0,10 га для ведення садівництва. (т.3 а.с.146)

Рішенням 26 сесії 6 скликання Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 12.07.2013, за результатами розгляду поданих заяв, вирішено надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_2 і ОСОБА_3 для ведення садівництва за рахунок земель запасу сільської ради площами 0,10 га. кожна.(т.1 а.с.40-41, т.3 а.с.144 зворот, а.с.146 зворот)

Рішенням 9 сесії 7 скликання Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 11.10.2016 затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0116, площею 0,10 га. та ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0117 площею 0,10 га.(т.1 а.с.42-43, т.3 а.с.145, 149)

Згідно договору купівлі продажу від 18.10.2018 року ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_5 прийняла у власність земельну ділянку, площею 0,1000 га, для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та сплатила за неї узгоджену грошову суму, вказану у п.6 цього договору. Кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0116 (т.1 а.с.21-22).

У липні 2019 року на підставі поданої ОСОБА_5 технічної документації земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0116 поділена на дві земельні ділянки: площею 0,0600га кадастровий номер :01:004:0142 і площею 0,0400га кадастровий номер :01:004:0141 (т.1 а.с.193-197, 198-202, т.3 а.с.156-158, 159-161).

Згідно договору купівлі продажу від 12.04.2019 року ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_4 прийняла у власність земельну ділянку, площею 0,1000 га, для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і сплатила за неї узгоджену грошову суму, вказану у п.6 цього договору. Кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0117 (т.1 а.с.31-32).

У липні 2019 року на підставі поданої ОСОБА_4 технічної документації земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0117 поділена на дві земельні ділянки: площею 0,0600га кадастровий номер :01:004:0144 і площею 0,0400га кадастровий номер :01:004:0143 (т.1 а.с.182-185,187-191, т.3 а.с.150-152, 153-155).

Як вбачається з довідки виконкому Новоселівської сільської ради Полтавського району, Полтавської області № 135 від 28.02.2020, за ОСОБА_1 рахується у приватній власності земельна ділянка розміром 0,12 га, для ведення садівництва, що знаходиться в садівничому товаристві «Лесная Поляна» за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.235).

З листа архівного відділу Полтавської районної державної адміністрації № 01-47/105 від 13.05.2020 вбачається, що в протоколах засідань сесій відсутнє рішення стосовно ОСОБА_1 та за № 27 рішення виконкому Надержинської сільської ради від 07 травня 2004 року стосується другої людини (т.2 а.с.98)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували факт прийняття рішення Надержинщинською сільською радою Полтавського району за результатами розгляду технічної документації по виготовленню державних актів на право приватної власності на землю на користь позивача.

Органом місцевого самоврядування в особі Надержинщинської сільської ради рішення щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації по виготовленню державних актів на право приватної власності на земельну ділянку площею саме 0,12 га. не приймалося.

З наданого позивачем державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 208035, виданого 28.12.2004, вбачається, що підставою такого надання є саме рішення № 27 від 07.05.2004, але з відповіді Архівного відділу Полтавської РДА від 13.05.2020 за вих. № 01-47/105 встановлено, що вищезазначене рішення органу місцевого самоврядування стосується не ОСОБА_1 , а іншої особи.

Апеляційний суд, перевіряючи доводи апеляційної скарги, керується такими міркуваннями.

Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини першої статті 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідно до статті 373 Цивільного кодексу України право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно по закону, а згідно статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 378 ЦК України право власності на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Право приватної власності на земельну ділянку може бути припинено також в порядку статті 140 ЗК України, якою передбачений вичерпний перелік припинення права власності на землю.

Стаття 152 ЗК України визначає способи захисту прав на земельні ділянки та при цьому встановлює, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з частиною першою статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За змістом статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст.125, ст.126 ЗК України у редакції за станом на грудень 2004 року право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Державні акти, що посвідчують право приватної власності на землю, реєструються в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю (пункт 3.5 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999.

Надані у справу належні і допустимі докази підтверджують, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку набув право власності на земельну ділянку площею саме 0,12 га в с.Надержинщина, с/т «Лісові поляни» на підставі рішення Надержинщинської сільської ради Полтавського району № 27 від 07.05.2004, про що свідчить державний акт на право власності на землю від 28.12.2004, виписка з книги №1 реєстрації державних актів на право власності на землю, згідно якої за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:004:0005 (т.1 а.с.20, т.3 а.с.130, 210)

У межах розгляду цієї справи вимоги щодо незаконності видачі ОСОБА_1 державного акта на право власності на землю від 28.12.2004 і, відповідно, відсутності у нього права на земельну ділянку площею 0,12 га в с.Надержинщина, с/т «Лісові поляни» не заявлено, тому суд першої інстанції у порушення принципу диспозитивності та презумпції правомірності державної реєстрації права власності на нерухоме майно безпідставно вдався до аналізу обставин набуття ОСОБА_1 права власності на належну йому земельну ділянку і зробив необґрунтований висновок про недоведеність його права на земельну ділянку розміром саме 0,12 га.

Як слідує зі змісту заявленого позову, ОСОБА_1 стверджує про порушення його права власності на землю внаслідок фактичної передачі його земельної ділянки іншим особам, внаслідок чого були утворені нові земельні ділянки, які повністю накладаються на його земельну ділянку.

Отже, предметом доказування у цій справі є факт накладення новоутворених земельних ділянок (кадастрові номера: :01:004:0116 площею 0,10 га і :01:004:0117 площею 0,10 га; у подальшому: :01:004:0141 площею 0,0400 га; :01:004:0142 площею 0,0600 га; :01:004:0143 площею 0,0400 га; :01:004:0144 площею 0,0600 га) на земельну ділянку ОСОБА_1 кадастровий номер :01:004:0005 площею, 012 га.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року (справа № 570/1721/20) зазначено, що «вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка, загальною площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (кадастровий номер :01:000:0533),яка була передана у власність ОСОБА_2 на підставі оскаржених рішень органу місцевого самоврядування, є частиною земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,40 га, яка була передана ОСОБА_1 на підставі рішення Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 27 червня 2003 року № 67. Судами правильно враховано, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що право ОСОБА_1 порушене, оскільки для таких висновків мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивача, де проходить її межа, чи порушена межа земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста. Позивач під час розгляду справи не заявляв клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи».

Подібний висновок викладений у постанові ВС від 13 квітня 2022 року (справа № 738/46/20).

У межах розгляду цієї справи позивачем не заявлено клопотання про проведення експертизи з метою підтвердження факта накладення земельних ділянок, у справі відсутні інші висновки спеціалістів, які б давали суду можливість зробити висновок про повне чи часткове накладення земельних ділянок.

Такий висновок не може бути зроблений шляхом «співвідношення» і «співставлення» планів, схем та інших графічних матеріалів, які містяться в технічній та іншій документації на спірні земельні ділянки, оскільки для встановлення такого факту потрібні спеціальні знання в галузі техніки. Окрім того, слід врахувати, що наявні у справі документи вказують на різні адреси спірних земельних ділянок.

Виходячи із характеру спірних правовідносин, у цій справі підлягають встановленню обставини фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичні характеристики земельних ділянок (конфігурації, площі, проміри, тощо), відповідність фактичного землекористування характеристикам земельних ділянок, визначених правовстановлюючими документами на ці земельні ділянки; якщо так, то чи існує фактичне накладення (перетинання) земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , і новоутворених чотирьох земельних ділянок.

Доказом такого накладення (повного чи часткового) є підтвердження обставин, що лінійні розміри та конфігурація меж земельної ділянки, належної ОСОБА_1 відповідає лінійним розмірам та конфігураціям новоутворених чотирьох земельних ділянок.

У пункті 6.1 Інструкції Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08 жовтня 1998 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) визначено, що одними із основних завдань земельно-технічної експертизи є:

- визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо);

- визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки.

Отже, для встановлення обставин, чи має місце перетин та/або накладення земельних ділянок необхідно досліджувати землевпорядну документацію, перевірити відповідність фактичного розташування земельної ділянки ОСОБА_1 та новоутворених чотирьох земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, що є компетенцією експертів у відповідній галузі.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи достатніх та безсумнівних доказів для висновку про те, що новоутворені чотири земельні ділянки відбулися (створені) за рахунок земельної ділянки (та/або її частини) належної ОСОБА_1 , слід визнати необгрунтованими (недоведеними) заявлені позовні вимоги, тому у задоволенні позову слід відмовити з вищенаведених мотивів.

У зв`язку із викладеним рішення суду першої інстанції підлягає зміні у частині підстав відмови у позові.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Остапенка Олександра Петровича, представника ОСОБА_1 , задовольнити частково

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2023 року змінити у частині підстав відмови у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову з мотивів, викладених у постанові апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 24 січня 2024 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов