27.05.2024 Єдиний унікальний номер 205/1452/16-ц
Провадження №4с/205/30/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024 р. м.Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Галушки А.А.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та зобов`язати вчинити певні дії,

зацікавлена особа: Акціонерне товариство «УКРСИББАНК»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , . в особі представника ОСОБА_1 , звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та просила зобов`язати вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2016 р.стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» заборгованість за кредитним договором №0 від 09.06.2008 року в сумі 125628,29 доларів США, пеня в розмірі 350852,64 грн. та судовий збір в рівних частках в сумі 55799,43 грн. На підставі вищевказаного рішення Ленінський районний суд м.Дніпропетровська 13.03.2017 р. видав виконавчий лист у справі. 06.04.2017 р. державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Савостіною О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53677459 з примусового стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 09.06.2008 року в сумі 125628,29 доларів США та постанову про арешт майна боржника. 25.03.2019 р. державним виконавцем у виконавчому провадженні № 53677459 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документа, без подальшого виконання. 23.11.2023 р. державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 53677459 та в цей-же день державним виконавцем винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 53677459. Відповідно до інформаційної довідки із сайту «Опендатабот», станом на 07.04.2024 р. арешт на майно ОСОБА_2 , накладений постановою від 06.04.2017 року за ВП №53677459, не скасовано, що не відповідає положенням Закону України «Про виконавче провадження». 12.04.2024 р. ОСОБА_2 звернулась до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з листом, в якому просила виконати вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а саме зняти арешт з майна, відповідно до вимог ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У відповідь начальник Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Овсюк О. зазначила, що у державного виконавця відсутні підстави для знаття арешту по виконавчому провадженню за номером АСВП 53677459, в тому числі і з посиланням на ч. 1 та 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, у задоволені зави про зняття арешту з майна у виконавчому провадженні 53677459 було відмовлено з наступних підстав: 1). відсутність у державного виконавця правової підстави для знаття арешту; 2). несплачена боржником суми виконавчого збору. Проте, така бездіяльність, як державного виконавця так і начальника відділу ДВС, на її думку, є неправомірною. Крім того вважає, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Відтак, за своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення. З матеріалів виконавчого провадження № 53677459 вбачається, що державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом № 205/1452/16-ц, виданого 13.03.2017 р. При цьому, на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документа без подальшого виконання державним виконавцем 25.03.2019 р. у виконавчому провадження № 53677459, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII. За таких обставин державний виконавець зобов`язаний був зняти арешт з майна ОСОБА_2 разом з винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Просить визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Савостіної Олени Валентинівни та начальника ОСОБА_4 Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у не знятті арешту з усього майна ОСОБА_2 . Зобов`язати старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савостіну Олену Валентинівну зняти арешт та заборону на відчуження з усього майна ОСОБА_2 , який накладений у виконавчому провадженні № 53677459 постановою від 06.04.2017 державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Савостіною Оленою Валентинівною, номер запису про обтяження 19849316.

Представник скаржника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі. Крім того не погодився з запереченнями, наданими представником Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савостіною О. В. щодо пропуску сроку звернення до суду зі скаргою та додатково пояснив, що ОСОБА_2 звернулася до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09.04.2024 року з заявою про ознайолмення з матеріалами виконавчого провадження та 11.04.2024 року отримала відповідь про те, що матеріали виконавчого провадження знищені за сроками та 23.04.2024 року отримала відповідь за підписом начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якій ОСОБА_2 було відмовлено у знятті арешта з її майна. До суду зі скаргою він, як її представник, звернувся 29.04.2024 року. Таким чином, на думку представника, ОСОБА_2 не був пропущений строк звернення до суду та підстав для поновлення такого строку не має.

Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Савостіна О.В. надала суду відзив, згідно якого зі скаргою ОСОБА_2 не згодна та зазначила, що 25.03.2019 року за виконавчим провадженням 53677459 з примусового виконання виконавчого листа № 205/1452/16-ц, виданого 13.03.2017 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором № 0 від 09.06.2008 року в сумі 125 628,29 доларів США та пені в розмірі 350852,64 грн., державним виконавцем відділу винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Постановою від 25.03.2019 року не припинено арешти. Керуючись п. 1 ч.1, 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом. Отже, боржник був обізнаний про винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ще в березні 2019 року. Скаржник зазначає, що звернувся до відділу із заявою 12.04.2024 року, але це не відповідає дійсності. 09.04.2024 року ОСОБА_2 була на особистому прийомі у державного виконавця та ставились питання щодо наявності арештів в Державному реєстрі нерухомого майна, скаржником власноруч було написано заяву про отримання інформації про такі арешти, заяву зареєстровано за вхідним номером № 7676/28.24-30 від 09.04.2024 року, про що державним виконавцем відділу зроблено запис у журналі особистого прийому. Відповідно до інформації, яка міститься в "Електронному суді", скарга ОСОБА_2 сформована в системі «Електронний суд» 27.04.2024 року. Відповідно до матеріалів , що містяться в Електронному суді та тексту скарги, клопотання про поновлення строків на оскарження ні ОСОБА_2 , ні її представником до суду не надавалось. На підставі вищезазначеного, Соборний ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вважає, що строки для звернення до суду пропущені. Вважає, що правові норми щодо зняття державним виконавцем арешту з майна боржника, на які посилається скаржник в скарзі, не вірно ним трактуються, а тому, відсутні правові підстави визнання незаконною бездіяльності старшого державного виконавця Савостіної О.В., а також начальника відділу Овсюк О.А. щодо не зняття арешту з усього майна ОСОБА_2 та зобов`язання старшого державного виконавця зняти арешт та заборону, накладені у виконавчому провадженні 53677459. Перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження було встановлено про наявність виконавчого провадження ВП 53677459 з примусового виконання виконавчого листа №205/1452/16-ц, виданого 13.03.2017 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором № 0 від 09.06.2008 року в сумі 125 628,29 доларів США та пені в розмірі 350852,64 грн., відкритого 06.04.2017 року у Соборному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Дане виконавче провадження було завершено 25.03.2019 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що надійшла заява стягувача про повернення виконавчого листа . Виконавчий документ разом з постановою були повернуті стягувачу, про що винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавчі провадження були передані до архіву та знищені відповідно до п. 2. р. ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Скаржник у своїй скарзі не вірно трактує норми Закону України «Про виконавче провадження», а саме, ст. 37 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки путає поняття «постанова про повернення виконавчого документа» та «постанова про повернення виконавчого документа стягувачу». «Постанова про повернення виконавчого документа» виноситься у разі повернення виконавчого документа до суду, який видав виконавчий документ. У разі повернення виконавчого документа стягувачу виноситься «постанова про повернення виконавчого документа стягувачу», у зв`язку з чим наступають інші наслідки завершення виконавчого провадження, передбачені частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження». Завершене виконавче провадження, на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не є закінченим. У разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим, а отже і арешт не знімається. Стягувач має право пред`явити виконавчий документ до виконання. Відповідно до п. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, боржнику, на його заяву у знятті арештів, було відмовлено у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження знищено та відсутність матеріалів виконавчого провадження у паперовому вигляді не надає можливості начальнику об`єктивно визначити неправомірність дій державного виконавця, оскільки арешт не знімається у разі не стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження при поверненні виконавчого документа стягувачу згідно п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону , а також у зв`язку з тим, що були відсутні підстави для зняття виконавцем арешту з майна боржника, які зазначені у ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження". У зв`язку з вищезазначеним, на заяву ОСОБА_2 , яка надійшла на адресу Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 16.04.2024 за вх. № 8088/28.24-30, в якій вона просила зняти арешт з майна, накладений у виконавчому провадженні 53677459, було надано відповідь про неможливість задоволення її заяви з посиланням на ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що думка скаржника, що в ході примусового виконання виконавчого провадження за номером АСВП 53677459, державним виконавцем не було вчинено виконавчих дій щодо стягнення заборгованості, є хибною. В рамках зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем були здійснені заходи примусового виконання, а саме: відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація, що за боржником ОСОБА_2 наявне нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 06.04.2017 року, при примусовому виконанні ВП 53677459, винесено постанову про арешт майна боржника та в Державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено відповідний запис. 13.12.2017 року державним виконавцем відділу в присутності понятих описано арештоване майно, а саме: нежитлове приміщення б. 1 Л, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, площа Шевченка, про що винесено постанову про опис та арешт майна боржника. 25.01.2018 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для складання письмового висновку, звіту про оцінку майна з питання визначити вартість описаного й арештованого майна, а саме: нерухоме майно: нежитлове приміщення, кафе, загальною площею: 235,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене майно було оцінено, про що експертом складено звіт про оцінку майна. 03.04.2018 року нежитлове приміщення б. АДРЕСА_1 було виставлено на електронні торги ДП «СЕТАМ». Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі 201/5095/18, провадження 2-з/201/148/2018, торги з продажу нежитлового приміщення б. 1 Л , що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, площа Шевченка були зупинені. Вищезазначене свідчить про те, що державним виконавцем були здійснені виконавчі дії щодо стягнення заборгованості по виконавчому провадженню 53677459. Таким чином, на підставі вищезазначеного вважає, що відсутні правові підстави для задоволеннґ скарги ОСОБА_2 до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савостіної Олени Валентинівни та зобов`язати вчинити певні дії.

Представник АТ «УКРСИББАНК», ОСОБА_5 надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «УКРСИББАНК» та просив ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають права оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2016 р., стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 09.06.2008 року в сумі 125628,29 доларів США, пеню в розмірі 350852,64 грн. та судовий збір в рівних частках в сумі 55799,43 грн.

На підставі вищевказаного рішення Ленінський районний суд м. Дніпропетровська 13.03.2017 р. видав виконавчий лист у справі № 205/1452/16-ц.

06.04.2017 р. державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Савостіною О.В., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53677459 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа та постанову про арешт всього майна боржника.

13.12.2017 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Савостіною О.В., в присутності понятих, описано арештоване майно, а саме: нежитлове приміщення б. 1 Л, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, площа Шевченка, про що винесено постанову про опис та арешт майна боржника.

25.03.2019 р. державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Савостіною О.В., у виконавчому провадженні № 53677459 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документа, без подальшого виконання.

23.11.2023 р. державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Савостіною О.В. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 53677459.

Відповідно до інформаційної довідки із сайту «Опендатабот» станом на 07.04.2024 р. на нерухоме майно ОСОБА_2 накладений арешт постановою від 06.04.2017 року Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за ВП №53677459.

Згідно відповіді начальника Соборного відділі державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Овсюк О. №50649/6 від 11.04.2024 р., на заяву ОСОБА_2 від 09.04.2024 р. за вх..7676/28.24-30, згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні у Соборному відділі державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження ВП 53677459 з примусового виконання виконавчого листа № 205/1452/16-ц виданого 13.03.2017 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором № 0 від 09.06.2008 року в сумі 125 628,29 доларів США та пені в розмірі 350852,64 грн. (ВП53677459). 25.03.2019 року державним виконавцем відділу винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Надати для ознайомлення матеріали виконавчого провадження за номером АСВП №53677450 не можливо у зв`язку з тим, що виконавчі провадження, які перебували на виконанні в період з 2017 р. по 2019 р., знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Згідно відповіді начальника виконавцем Соборного відділі державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Овсюк О. №55381/6 від 23.04.2024 р., на заяву ОСОБА_2 від 09.04.2024 р. за вх..7676/28.24-30, на дату надання відповіді у державного виконавця відсутні підстави для знаття арешту по виконавчому провадженню за номером АСВП 53677459.

Додатковою перевіркою АС ВП встановлено, що виконавче провадження №53677459, відносно боржника ОСОБА_2 , стягувача АТ «УКРСИББАНК», дата відкриття 06.04.2017 р., на підставі якого накладено арешт на все майно боржника, постановою від 06.04.2017 року Соборним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за ВП №53677459, є завершеним.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», редакція що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Державний виконавець Соборного відділі державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Савостіна О.В.не надала суду доказів наявності виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів, виконавчого збору і витрат виконавчого провадження.

Отже, судом встановлено, що заявник станом на день розгляду скарги, не має боргових зобов`язань перед стягувачем, відносно нього відсутні відкриті виконавчі провадження, за даними органу ДВС виконавче провадження відносно ОСОБА_2 з виконання виконавчого листа №205/1452/16-ц від 29.06.2016 р., виданого 13.03.2017 р. Ленінським районним судом м.Дніпропетровська знищене, проте інформаційна довідка із сайту «Опендатабот» станом на 07.04.2024 р. свідчить про існування обтяжень на нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_2 , у вигляді арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як передбачено ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

До того ж, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також наголошується на безумовному праві фізичних та юридичних осіб мирно володіти своїм майном.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року визначено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопменте ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року, у справі № 6- 709цс16, згідно з положенням ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно з положеннями п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Згідно статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», редакція що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», редакція що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п.1 ч. 1. ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснюється державним реєстратором, яким у відповідності до п.3 ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є також і державний виконавець.

Отже, відсутність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду дає підстави для звільнення майна з під арешту. У зв`язку з тим, що арешт майна ОСОБА_2 , накладений Соборним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, існує неправомірно, ОСОБА_2 не може реалізувати свої права та інтереси щодо арештованого майна, яке належить їй на праві власності.

Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.07.2022 року у справі № 2/0301/806/11.

При цьому суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу (більше 5 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Крім того, суд не може погодитись з заявою представника Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про те, що ОСОБА_2 було пропущено строк звернення до суду.

Як встановлено судом, 23.04.2024 року за підписом начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Овсюк О.А., ОСОБА_2 було отримано письмова відмова у знятті арешту з її майна, накладеного в рамках ВП№ 53677459 та саме з цієї дати право заявниці було порушено, що і дало їй підстави звернутися до суду зі скаргою в строки, встановлені п.а ч.1 ст. 449 ЦПК України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що скарга є законною, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, оскільки орган ДВС в особі старшого державного виконавця Савостіної Олени Валентинівни та начальника ОСОБА_4 не вчинив жодних дій щодо скасування вчиненого запису про припинення обтяження, а тому така бездіяльність є незаконною та суд вважає необхідним зобов`язати поновити право ОСОБА_2 шляхом скасування арешту, накладеного на майно в рамках ВП№ 53677459.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Савостіної Олени Валентинівни та начальника ОСОБА_4 Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у не знятті арешту з усього майна ОСОБА_2 .

Зобов`язати старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савостіну Олену Валентинівну зняти арешт та заборону на відчуження з усього майна ОСОБА_2 , який накладений у виконавчому провадженні № 53677459 постановою від 06.04.2017 р. державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Савостіною Оленою Валентинівною, номер запису про обтяження 19849316.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення 31.05.2024 р.

Суддя Н.М. Курбанова