Провадження №: 2-з/755/214/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про внесення змін до договору про місце проживання дитини, про умови здійснення права на особисте виховання дитини, хто буде проживати окремо, про сплату аліментів на дитину від 22.02.2021 року, -

у с т а н о в и л а:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про внесення змін до договору про місце проживання дитини, про умови здійснення права на особисте виховання дитини, хто буде проживати окремо, про сплату аліментів на дитину від 22.02.2021 року.

10.06.2024 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, у якій представник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом встановлення зустрічей батька дитини ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожний понеділок з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та кожної неділі з 10 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. у присутності матері зважаючи на психоемоційний стан дитини. Також представник просить розглянути заяву протягом встановленого ЦПК України строку в судовому засіданні за участі позивачки.

Вимоги заяви мотивовано тим. що позивачка вважає необхідним забезпечити спілкування відповідача з дитиною у її присутності з метою недопущення погіршення стану дитини. Представник вказує, що на теперішній час стан дитини загострився, їй встановлений діагноз - невротичні реакції і дівчинка в бесіді з лікарем повідомила, що не бажає часто змінювати місце проживання та розлучатись з молодшою сестрою. Поведінка відповідача шкодить інтересам дитини, в результаті чого вона хворіє та постійно відчуває стрес. Відповідачу слід встановити тимчасовий графік побачень з дитиною, що буде відповідати інтересам дитини з урахуванням її психоемоційного стану. Час спілкування батька з дитиною має бути не щільним, без проживання у нього, ураховуючи навчальний процес, відвідування гуртків, лікарів, необхідності дотримання графіку харчування та сну. Тимчасовий графік необхідний для стабілізації психіки дитини та вирішення спору між батьками. Подальше проживання дитини у батька порушує її права та підриває здоров`я дівчинки. Відповідач методом насилля забирає дитину і примусово наполягає на виконанні умов спірного договору щодо проживання дитини у нього, натомість сам припинив оплату аліментів за тим же договором. Сторона позивача вважає, що забезпечення позову не порушуватиме прав відповідача, оскільки йому надається право спілкування з дитиною, а він як батько повинен піклуватись про психоемоційний стан дитини. У даному випадку забезпечення позову спрямоване на запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої дитини. Дитина не бажає втрачати зв`язок з сестрою. За рекомендацією психолога дитині потрібно створити умови спокою та проживання в одному місці для стабілізації психічного стану дитини перед навчальним процесом. Невжиття заходів забезпечення позову може нашкодити розвитку та здоров`ю дитини.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно положень ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

У даному випадку суд не вбачає підстав для розгляду заяви про забезпечення позову в судовому засіданні за участі позивачки, як про це клопоче сторона позивача, оскільки таке клопотання жодним чином не мотивоване, а зміст заяви про забезпечення позову не містить посилань на будь-які обставини, які мають бути досліджені в судовому засіданні за участі позивача.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, додатків до неї та матеріали справи, приходжу до висновку про те, що вказана заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим, а також покликаний гарантувати ефективний захист інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування вимог чи заперечень проти позову, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. В першу чергу суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову або ефективного захисту прав позивача, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог або призвести до порушення принципу ефективного захисту.

Під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та ефективний захист. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову або недосягнення ефективного захисту інтересів позивача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

У своїх позовних вимогах позивачка просить внести зміни до укладеного між сторонами договору та викласти у новій редакції деякі його пункти, зокрема:

- п. 6 викласти у такій редакції: Сторони узгодили, що батько має право на своє виховання та виконувати всі необхідні зобов`язання лише у наступний час: починаючи з 10 год. 00 хв. кожної другої суботи до 19 год. 00 хв. кожної другої неділі та з 10 год. 00 хв. останньої суботи місяця до 19 год. 00 хв. останньої неділі місяця (два вихідних на місяць);

- п. 7 викласти у такій редакції: Сторони домовились, що батько дитини має право проводити час з дитиною у день народження дитини з 10 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. та під час новорічних свят батько дитини має право забрати на виховання дитину з 5 січня по 13 січня;

- п. 8 викласти у такій редакції: Кожен з батьків проводить половину канікул з дитиною, перша половина канікул належить матері, друга половина канікул батькові.

При цьому, у заяві про забезпечення позову сторона позивача просить вжити заходів забезпечення позову шляхом встановлення зустрічей батька з дитиною кожного понеділока з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та кожної неділі з 10 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. у присутності матері.

Вбачається, що такий захід забезпечення позову не співвідноситься із заявленими позовними вимогами, оскільки ним фактично звужуються права батька на спілкування та виховання з дитиною порівняно із заявленими позовними вимогами.

Крім того, у жодній з позовних вимог позивачка не просить внести зміни до договору шляхом встановлення участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною за участі матері дитини.

Відтак, запропонований стороною позивача спосіб забезпечення позову не відповідає позовним вимогам і не забезпечує ефективності захисту інтересів позивача на захист яких вона звернулась до суду, ураховуючи конкретний зміст позовних вимог.

Також слід зазначити, що ініціювання спору стосовно внесення змін до договору і судовий розгляд такої справи не спричиняє будь-яких наслідків для чинності та дії договору до набрання рішенням законної сили (у разі якщо позов буде задоволений повністю або частково).

Отже, у даній справі договір є чинним і його умови мають виконуватись сторонами, що його уклали.

Забезпечення позову шляхом встановлення графіку участі батька у спілкуванні з дитиною не призводить до зупинення дії укладеного між сторонами правочину, тобто забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб у жодному разі не досягає бажаної для сторони позивача мети обмежити батька у часі спілкування з донькою порівняно з умовами договору.

Також суд звертає увагу, що пропонуючи графік спілкування дитини з батьком сторона позивача посилається на психоемоційний стан дівчинки, натомість жодним чином не мотивує запропоновані години спілкування та не надає доказів на їх підтвердження.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутній висновок служби у справах дітей з визначеним графіком для батька у питанні його спілкування з дитиною, який уповноважений орган вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

За таких обставин заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про внесення змін до договору про місце проживання дитини, про умови здійснення права на особисте виховання дитини, хто буде проживати окремо, про сплату аліментів на дитину від 22.02.2021 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 12.06.2024 року.

Суддя -