ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року

м. Київ

справа № 381/534/18

провадження № 61-14071 св 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастр у Київській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_26 - ОСОБА_27 - на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2020 року у складі судді Ковалевської Л. М. та постанову Київського апеляційного суду від 29 червня 2021 року у складі колегії суддів: Коцюрби О. П., Білич І. М., Слюсар Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування наказів та визнання недійсними договорів купівлі-продажу землі.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Фастівської районної ради народних депутатів 15 сесії XXI скликання від 22 березня 1994 року йому передано у постійне користування 16 га землі за рахунок земель запасу. 13 квітня 1995 року Фастівською районною державною адміністрацією проведено державну реєстрацію селянського (фермерського) господарства (далі - СФГ) «Вакула», яке здійснює свою діяльність по вирощуванню зернових та технічних культур на зазначеній земельній ділянці.

Рішенням Фастівської районної ради народних депутатів від 28 травня 1998 року йому додатково передано у постійне користування земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства за рахунок земель запасу в адміністративних межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, площею 30 га.

30 травня 1998 року він отримав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 46 га, яка розташована на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області.

У 2017 році з метою здійснення реєстрації кадастрового номеру земельної ділянки він звернувся до ФОП ОСОБА_28 для виготовлення технічної документації, а також до відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - відділ Держгеокадастру) з метою присвоєнням земельній ділянці кадастрового номеру і внесення цих відомостей до Державного земельного кадастру.

Рішеннями від 07 липня 2017 року та від 03 серпня 2017 року державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру йому відмовлено у вчинені вказаних дій.

Саме тоді він дізнався про відведення 22-х земельних ділянок розміром по 2 га кожна, які розташовані в межах прибуваючої в його користуванні земельної ділянки, кадастрових номерів з № :02:004:0048 по № :02:004:0069, у власність громадян, яке відбулось на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 09 серпня 2017 року.

У подальшому здійснено реєстрацію прав власності за ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_29 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_30 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_31 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_32 , ОСОБА_3 , ОСОБА_33 та ОСОБА_13 на зазначені земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Зазначав, що внаслідок незаконних дій службових осіб відділу Держгеокадастру, а саме переводу спірної земельної ділянки із земель, що перебувають в користуванні осіб та селянського (фермерського) господарства, до «земель запасу, земель резервного фонду, що не надані в постійне користування» та надання цієї неправдивої інформації у вигляді офіційного документу, його у незаконний спосіб позбавлено земельної ділянки площею 46 га.

15 серпня 2017 року за його заявою відкрито кримінальне провадження, правова кваліфікація - частина перша статті 361 КК України.

19 вересня 2017 року, 02 жовтня 2017 року та 26 грудня 2017 року на підставі договорів купівлі-продажу власники 22-ти земельних ділянок продали вказані земельні ділянки.

Вважав, що накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області про надання у власність 22-м особам земельних ділянок прийняті з порушенням норм земельного законодавства, без обов`язкового попереднього вилучення землі із його постійного користування, у зв`язку з чим державна реєстрація права власності земельних ділянок та укладення договорів купівлі-продажу цих земельних ділянок відбулась із порушенням вимог земельного законодавства, зокрема статей 116, 141 ЗК України.

Рішенням від 22 листопада 2017 року державний кадастровий реєстратор відділу Держгеокадастру відмовив йому у внесенні відомостей про кадастровий номер перебуваючої у його користуванні земельної ділянки до Державного земельного кадастру з підстав того, що земельна ділянка, площею 46 га, перетинається із 22-ма земельними ділянками на 92, 4965 % площі.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив усунути йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 46 га, що розташована на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, цільовим призначенням - для ведення селянського (фермерського) господарства, яка перебуває в постійному користуванні згідно з державним актом від 30 травня 1998 року, наступним шляхом: визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 09 серпня 2017 року про передачу у приватну власність відповідачів 22-х земельних ділянок; скасувати присвоєння кадастрових номерів з № :02:004:0048 по № :02:004:0069 включно земельним ділянкам, площею 2 га (кожна), цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, та виключити дані про ці земельні ділянки із державного земельного кадастру; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на земельні ділянки, площею 2 га (кожна), з цільовими призначеннями для ведення особистих селянських господарств, розташованих на територіях Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області; визнати недійсними нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу земельних ділянок, а саме: договір купівлі-продажу від 19 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_16 та ОСОБА_25 ; договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_14 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 26 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_24 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 26 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_23 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 26 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_22 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 26 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_21 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 26 грудня 2017, укладений між ОСОБА_20 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 26 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_19 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 26 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_18 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 26 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_17 та ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 27 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_25 та ОСОБА_2 , земельних ділянок, площею 2 га (кожна), розташованих на територіях Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, та скасувати їх державну реєстрацію.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту державної реєстрації державного акта на право постійного користування землею від 30 травня 1998 року та проведення робіт з встановлення меж земельної ділянки в натурі при його виготовленні, а тому дійшов висновку про відсутність у позивача суб`єктивного матеріального права постійного користування спірною земельною ділянкою.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2018 року залишено без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним доказам, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів виникнення у нього права постійного користування на спірну земельну ділянку, відповідно, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні вказаною земельною ділянкою.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року скасовано, справу направлено на навий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова Верховного Суду мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що підставою набуття права постійного користування земельною ділянкою із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не державний акт на право постійного користування земельною ділянкою. Земельні ділянки, площами 16 га та 30 га надані ОСОБА_1 у постійне користування на підставі рішення 15 сесії 21 скликання Фастівської районної ради народних депутатів від 22 березня 1994 року та рішення Фастівської районної ради народних депутатів від 28 травня 1998 року № 09-02-ХХІІІ, які є чинними, однак суди попередніх інстанції не надали належної правової оцінки вказаним рішенням Фастівської районної ради народних депутатів.

Крім того, суди не надали належної правової оцінки даним, які містяться в довідці з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем), яка надана відділом у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, згідно з якою землекористувачем земельної ділянки, площею 46 га, яка належить до сільськогосподарських земель, є СФГ «Вакула» - ОСОБА_1 .

Також Верховний Суд вказав, що судам слід звернути увагу на те, що ОСОБА_1 був керівником СФГ «Вакула», яке зареєстровано 13 квітня 1995 року, спірні земельні ділянки надані ОСОБА_1 саме для ведення селянського (фермерського) господарства, однак, на момент відведення 22-х земельних ділянок у власність громадян, СФГ «Вакула» було припинено, а саме 26 січня 2017 року. При цьому суди не надали належної правової оцінки тим обставинам, що з приводу незаконних дій працівників Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо передачі спірної земельної ділянки іншим особам 15 серпня 2017 року за заявою позивача відкрито кримінальне провадження, правова кваліфікація - частина перша статті 361 КК України.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 червня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 46 га, що на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського господарства), яка перебуває у постійному користуванні згідно з державним актом від 30 травня 1998 року, наступним шляхом.

Визнано незаконними та скасовано накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 09 серпня 2017 року про передачу у приватну власність 22-х земельних ділянок.

Скасовано присвоєння кадастрових номерів з :02:004:0048 по :02:004:0069 включно земельним ділянкам, площею 2 га кожна, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, та виключено дані про ці земельні ділянки із державного земельного кадастру.

Скасовано державну реєстрацію права власності.

Визнано недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок.

Скасовано присвоєння кадастрового номеру № :02:004:0082 земельній ділянці, площею 42 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що утворилась внаслідок об`єднання 21 земельної ділянки, площею 2 га кожна, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, та виключено дані про цю земельну ділянку із державного земельного кадастру.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 42 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий № :02:004:0082. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 15 липня 2019 року № 860 земельної ділянки, площею 42 га, що на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий № :02:004:0082, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_26 , посвідчений 15 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вербовською Д. В. та скасовано його державну реєстрацію.

Судові рішення суду мотивовано тим, що спірна земельна ділянка належить ОСОБА_1 на праві постійного користування та була передана у власність відповідачам, без обов`язкового попереднього вилучення землі з його постійного користування, у зв`язку з чим подальша державна реєстрація права власності щодо цих земельних ділянок та укладення договорів купівлі-продажу порушує його права як законного землекористувача.

Оскільки земельну ділянку, що перебуває в постійному користуванні ОСОБА_1 , не було вилучено в передбаченому законом порядку, рішення про її надання є чинними, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою є чинним, то перебування спірної земельної ділянки у власності ОСОБА_26 та ОСОБА_2 порушує права постійного землекористувача.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У серпні 2021 року представник ОСОБА_26 - ОСОБА_27 - подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 червня 2021 року й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Підставами касаційного оскарження указаних судових рішень представник ОСОБА_26 - ОСОБА_27 зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказує, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 615/2197/15, від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16, від 13 березня 2018 року № 348/992/16, від 20 червня 2018 року у справі № 317/2520/15, від 22 серпня 2020 року у справі № 606/2032/16, від 21 листопада 2018 року у справі № 272/1652/14 тощо (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У вересні 2021 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 червня 2021 року й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Підставами касаційного оскарження указаних судових рішень ОСОБА_2 зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказує, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 823/1154/18, від 15 жовтня 2019 року у справі № 804/3779/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України)

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 вересня 2021 року касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_26 - ОСОБА_27 - відкрито та витребувано цивільну справу № 381/534/18 з Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 .

У вересні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 липня 2022 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що наявність тільки рішення сільської ради про передачу земельної ділянки у постійне користування не є безумовною підставою виникнення прав на таку земельну ділянку.

Відсутність документації із землеустрою щодо оформлення ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення фермерського господарства на ФГ «Вакула», другого примірника державного акта, записів у Книгах реєстрації державних актів на право постійного користування земельними ділянками про реєстрацію державного акта на право постійного користування ОСОБА_1 на ФГ «Вакула», не встановлення землевпорядними організаціями меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) свідчить, на думку заявника, про те, що позивач не набув право постійного користування земельними ділянками, площею 30 га та 16 га.

Витяги з ЄРДР, наявність кримінальних проваджень в яких відсутній обвинувальний вирок, що набрав законної сили, інформація наведена висновку експерта від 01 липня 2019 року не можуть свідчити про наявність порушень під час відведення земельних ділянок 22-м громадянам України.

Вказував, що позбавлення відповідачів права власності у такий спосіб порушує їх права на мирне володіння майном.

Касаційна скарга представника ОСОБА_26 - ОСОБА_27 - мотивована тим, що цільовим призначенням земельних ділянок, наданих у користування ОСОБА_1 , є ведення селянського (фермерського) господарства, що можливе лише спеціальним суб`єктом - юридичною особою - селянським (фермерським) господарством, а не фізичною особою.

Вважала, що сама наявність кримінального провадження, без наявності вироку суду в кримінальному провадженні, не являється належним, допустимим та достатнім доказом того, що саме внаслідок певних незаконних дій службових осіб відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області по незаконному переводу спірної земельної ділянки із земель, що перебувають в користуванні осіб та селянського (фермерського) господарства, до «земель запасу, земель резервного фонду, що не надані в постійне користування».

Позивач не є стороною договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 42 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:004:0082, укладеного 15 липня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_26 , тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо визнання цього договору недійсним.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційні скарги

У грудні 2021 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційні скарги, вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

У січні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду клопотання, у якому просить закрити касаційні провадження за касаційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_26 на підставі пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

13 квітня 1995 року зареєстровано СФГ «Вакула», керівником якого був ОСОБА_1 .

Згідно з державним актом на право постійного користування землею від 30 травня 1998 року ОСОБА_1 на підставі рішення 15 сесії 21 скликання Фастівської районної ради народних депутатів від 22 березня 1994 року надана у постійне користування земельна ділянка, площею 16 га, в межах згідно з планом, розташована на території Малополовецької сільської ради. Землю надано для ведення селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до рішення Фастівської районної ради народних депутатів від 28 травня 1998 року № 09-02-ХХІІІ ОСОБА_1 надано додатково у постійне користування земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства за рахунок земель запасу в адміністративних межах Малополовецької сільської ради, площею 30 га (ріллі).

02 червня 2017 році ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_28 із заявою про виконання роботи із складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, яким виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення селянського (фермерського) господарства, яка подана до відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області за присвоєнням земельній ділянці кадастрового номеру і внесення цих відомостей до Державного земельного кадастру.

26 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відділу у Фастівському районі Головного управління (далі - ГУ) Держгеокадастру у Київській області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Фастівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області від 07 липня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у внесені відомостей до Державного земельного кадастру у зв`язку з невідповідністю поданих документів пункту 4 Прикінцевих перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр». За аналогічних підстав прийнято рішення від 03 серпня 2017 року.

Згідно викопіювання з публічної кадастрової карти України в межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області станом на 22 вересня 2017 року, 22 земельні ділянки з кадастровими номерами з :02:004:0048 по :02:004:0069 були виділені відповідним громадянам, в межах цих ділянок знаходиться земельна ділянка, площею 46 га, що перебуває в користуванні у ОСОБА_1 .

Відведення 22-х земельних ділянок у власність громадян відбулось на підставі наказів ГУ Держгеокадастру у Київській області від 09 серпня 2017 року, яким затверджені відповідні проекти та надано: ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у власність земельні ділянки, площею 2 га (кожному), із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області.

11 серпня 2017 року здійснено державну реєстрацію прав власності зазначених громадян на належні їм земельні ділянки.

19 вересня 2017 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_25 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0056.

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0069.

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_34 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0068.

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0066.

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0065.

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0064.

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0063.

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0062.

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0061.

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0060.

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0059.

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0058.

27 грудня 2017 року між ОСОБА_25 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0056.

26 грудня 2017 року між ОСОБА_17 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0055.

26 грудня 2017 року між ОСОБА_18 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0054.

26 грудня 2017 року між ОСОБА_19 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0053.

26 грудня 2017 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0052.

26 грудня 2017 року між ОСОБА_21 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0051.

26 грудня 2017 року між ОСОБА_22 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0050.

26 грудня 2017 року між ОСОБА_23 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0049.

26 грудня 2017 року між ОСОБА_24 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер :02:004:0048.

Судами встановлено, що прийняттю Фастівською районною радою народних депутатів Київської області рішень про надання ОСОБА_1 в постійне користування земельних ділянок за рахунок земель запасу в адміністративних межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, передувало вивчення матеріалів відведення земельних ділянок, поданих відділом земельних ресурсів, Київським відділенням Інституту землеустрою, попередньо погоджених із сільською радою народних депутатів, про що безпосередньо зазначено в рішеннях від 22 березня 1994 року та від 28 травня1998 року.

Також, судами встановлено, що у ГУ Держгеокадастру Київської області відсутня інформація про видачу та отримання позивачем державного акта на право постійного користування землею від 30 травня 1998 року, другий примірник державного акта відсутній у територіальному органі Держкомзему, а також відсутній запис про реєстрацію державного акту в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею.

З листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 06 вересня 2017 року вбачається, що у місцевому фонді документації із землеустрою відділу у Фастівському районі відсутня документація із землеустрою щодо оформлення ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення фермерського господарства на СФГ «Вакула» в межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, другий примірник державного акта відсутній, відповідно до Книг реєстрації державних актів на право постійного користування земельними ділянками, які зберігаються у відділі у Фастівському районі Київської області, запис про реєстрацію державного акта на право постійного користування ОСОБА_1 на СФГ «Вакула» теж відсутній (а. с. 71-72, т. 1).

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 07 лютого 2018 року за інформацією відділу у Фастівському районі Головного управління у фонді документації із землеустрою відділу відсутня документація із землеустрою щодо оформлення ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення фермерського господарства в межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, відповідно до Книг реєстрації державних актів на право постійного користування земельними ділянками, запис про реєстрацію державного акта на право постійного користування ОСОБА_1 земельною ділянкою для ведення фермерського господарства в межах Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області - відсутній (а. с. 87, т. 2).

Як вбачається з листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 13 травня 2019 року (на запит апеляційного суду про надання належним чином посвідченої копії витягів із Книги записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування земельною ділянкою) надати належним чином посвідчені копії витягів із книги записів про видачу державного акта на право постійного користування земельною ділянкою площею 46 га, виданого 30 травня 1998 року ОСОБА_1 , на користь якого зареєстровано відповідне право за порядковим № 1, не вбачається можливим, з огляду на відсутність таких записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди, наявних в архіві відділу (а. с. 42-43, т. 6).

Згідно з листом Фастівської районної ради Київської області від 19 квітня 2019 року (на запит апеляційного суду) 28 травня 1998 року Фастівською районною радою народних депутатів Київської області приймалось рішення № 09-02-ХХІІІ «Про надання земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення селянського/фермерського господарства», яке відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, та Правил роботи архівних установ України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 квітня 2013 року № 656/5, знаходиться на збереженні в архівному секторі Фастівської районної державної адміністрації Київської області.

В матеріалах справи також міститься копія другого примірника державного акту із штампом Фастівського районного відділу земельних ресурсів за № /1-Ф, посвідчена 20 червня 2017 року секретарем виконавчого комітету Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області Рибитвою Т. В. (а. с. 105, т. 1).

Судами також встановлено, що земельна ділянка, площею 46 га, перебуває у користуванні ОСОБА_1 з 1994 року - 16 га та з 1998 року 30 га.

До 01 січня 2016 року відділ у Фастівському районі надавав інформацію із державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма № 6-зем) про позивача, ОСОБА_1 , як землекористувача земельної ділянки, площею 46 га.

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 01 липня 2019 року за результатом проведеної в кримінальному провадженні № 0000346 судової експертизи на вилученому в ході обшуку в приміщенні Фастівського відділу ГУ Держгеокадастру у Київській області накопичувачу на жорстких магнітних дисках «Seagate» моделі «ST3160815AS» із серійним номером «9RA2TWJ0» серед наявної та відновленої інформації виявлено 412 (чотириста дванадцять) файлів щодо ключового словосполучення « ОСОБА_1 » (а. с. 152-155, т. 7).

При цьому, протягом вісімнадцяти років подання державної статистичної звітності (з 1998 року по 2015 рік включно) відповідно до наказу Держкомітету статистики України від 05 листопада 1998 року № 377, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1998 року за № 788/3228, в щорічному звіті про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності (форма № 6-зем) земельна ділянка, що перебувала у користуванні позивача, мала номер рядка 2.1 - «2.Громадяни, яким надані землі у власність і користування., 2.1 - Селянські (фермерські) господарства» (а. с. 29-34, т. 1).

Проте, в поданій в 2017 році відділом у Фастівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області до ГУ Держгеокадастру у Київській області інформації (Інформація щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :02:004, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіальному органу), що стала підставою для надання спірних земельних ділянок у власність 22-м особам, зазначено, що «згідно форми № 6-зем спірна земельна ділянка має код 12.1, 94 5», тобто «12.1 - землі запасу, 94, 95 - землі резервного фонду, не надані в постійне користування» (а. с. 35-55, т. 1).

Як вбачається з витягу з кримінального провадження № 0000852, за заявою ОСОБА_1 , 15 серпня 2017 року відкрито кримінальне провадження, правова кваліфікація за частиною першою статті 367 КК України (а. с. 80, т. 1).

Згідно з повідомленням Фастівського відділення поліції від 05 березня 2018 року в якому вказано, що за заявою ОСОБА_1 від 07 лютого 2018 року щодо неправомірних дій ОСОБА_35 , а саме несанкціонованої зміни інформації в комп`ютерній мережі Держгеокадастру внесено відомості в ЄРДР за № 0000139 за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 362 КК України.

Станом на час розгляду справи в суді першої інстанції в кримінальному провадженні № 0000346 кваліфікацію змінено на частину другу статті 364 КК України, а саме - зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

В межах кримінального провадження № 0000852, правова кваліфікація за частиною першою статті 367 КК України, ухвалою слідчого судді було накладено арешт на майно: земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, з кадастровими номерами від номеру :02:004:0048 по номер :02:004:0069 включно (а. с. 81-82, т. 1).

При цьому, судом встановлено, що державна реєстрація обтяжень (арешт нерухомого майна) зазначених вище 22-х земельних ділянок була здійснена лише 04 жовтня 2017 року (а. с. 107-149, т. 1).

Проте, 02 жовтня 2017 року власники 11-ти земельних ділянок, а саме: ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_10 , ОСОБА_31 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_6 , ОСОБА_42 , ОСОБА_3 , відчужили своє право власності на спірні земельні на підставі договорів купівлі-продажу на користь ОСОБА_2 , який зареєстрував своє право власності на спірні земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

ОСОБА_1 був керівником СФГ «Вакула», яке зареєстровано 13 квітня 1995 року, спірні земельні ділянки надані ОСОБА_1 саме для ведення селянського (фермерського) господарства.

Судами також встановлено, що СФГ «Вакула» було припинено 26 січня 2017 року на підставі постанови Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2009 року у справі № 2-а-7011/09/1070 за позовом Фастівської об`єднаної державної податкової інспекції Київської області, у зв`язку із неподанням СФГ «Вакула» податкової звітності. Відповідно до листа Головного управління Державної податкової служби у Київській області станом на 25 травня 2021 року СФГ «Вакула» (податковий номер 23245282) перебуває в ГУ ДПС у Київській області (Фастівський район) в стані - припинено (ліквідовано, закрито) з 27 січня 2017 року на підставі електронної відомості про державну реєстрацію припинення юридичної особи за спрощеною процедурою шляхом її ліквідації, що надійшла з Єдиного державного реєстру від 26 січня 2017 року, номер запису 6001592. Податкова звітність СФГ «Вакула» (податковий номер 23245282) за період з 01 січня 2004 року по 25 травня 2021 року до контролюючого органу не подавалась.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційні скарги ОСОБА_2 , представника ОСОБА_26 - ОСОБА_27 - підлягають задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що спірна земельна ділянка належить йому на праві постійного користування та з порушенням норм земельного законодавства передана у власність відповідачам, у зв`язку з чим подальша державна реєстрація права власності щодо цих земельних ділянок та укладення договорів купівлі-продажу порушує його права як законного землекористувача.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом цієї норми, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин другої та третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У справі, що переглядається, судами встановлено, що рішенням 15 сесії 21 скликання Фастівської районної ради народних депутатів Київської області від 22 березня 1994 року та рішенням Фастівської районної ради народних депутатів Київської області від 28 травня 1998 року № 09-02-ХХІІІ ОСОБА_1 у постійне користування було надано земельні ділянки, площами 16 га та 30 га відповідно, розташовані в адміністративних межах Малополовецької сільської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства.

13 квітня 1995 року зареєстровано СФГ «Вакула», керівником якого був ОСОБА_1 .

Згідно із частиною першою статті 51 ЗК України (у редакції Закону від 22 червня 1993 року, на момент створення СФГ «Вакула») громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до положень статті 7 ЗК України (у редакції Закону від 22 червня 1993 року, на момент створення СФГ «Вакула») користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Згідно із частиною першою статті 23 ЗК України (у редакції Закону від 22 червня 1993 року, на момент створення СФГ «Вакула») право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

З наведеного нормативного регулювання вбачається, що на момент надання земельних ділянок ОСОБА_1 , земельні ділянки на праві постійного землекористування для ведення СФГ надавалась не як громадянину України, а як спеціальному суб`єктові - голові створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2009-XII «Про селянське (фермерське) господарство» (у редакції Закону від 23 липня 1993 року № 3312-XII, на момент створення СФГ «Вакула»; втратив чинність 29 липня 2003 року - з моменту набрання чинності Законом України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство») після одержання державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку, тобто за місцем розташування земельної ділянки. Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи.

Звідси законодавством, чинним на момент створення СФГ «Вакула», було передбачено одержання земельної ділянки як обов`язкової умови для набуття правосуб`єктності СФГ як юридичної особи. Водночас одержання громадянином державного акта, яким посвідчувалося право на земельну ділянку для ведення СФГ, зобов`язувало таку фізичну особу в подальшому подати необхідні документи до відповідної місцевої ради для державної реєстрації СФГ. Тобто закон не передбачав права громадянина використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення СФГ, без створення такого СФГ.

Ураховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, а також правові наслідки використання чи невикористання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 320/5724/17 (провадження № 14-385цс19).

Отже передбачені законом особливості надання фізичній особі земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства підтверджують те, що таку ділянку можна було безоплатно отримати лише для створення відповідного господарства, після чого її використання можливе було тільки для ведення селянського (фермерського) господарства. Таку діяльність здійснює саме селянське (фермерське) господарство, а не його засновник.

Згідно із частиною першою статті 92 ЗК України (у редакції Закону від 01 січня 2017 року, на момент припинення СФГ «Вакула») право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації (частина друга статті 92 ЗК України).

З наведеного вбачається, що на момент припинення СФГ «Вакула» право громадян та приватних юридичних осіб на використання земельних ділянок на підставі права постійного користування законодавством не передбачено.

У пункті 7.27. постанови від 05 листопада 2019 року у справі № 906/392/18 (провадження № 12-57гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у статті 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним.

Так, відповідно до пункту «в» частини першої статті 141 ЗК України (в редакції Закону від 01 січня 2017 року, на момент припинення СФГ «Вакула») підставами припинення права користування земельною ділянкою є припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

У справі, що переглядається, судами попередніх інстанцій встановлено, що СФГ «Вакула» було припинено 26 січня 2017 року на підставі постанови Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2009 року у справі № 2-а-7011/09/1070 за позовом Фастівської об`єднаної державної податкової інспекції Київської області, у зв`язку із неподанням СФГ «Вакула» податкової звітності. Відповідно до листа Головного управління Державної податкової служби у Київській області станом на 25 травня 2021 року СФГ «Вакула» (податковий номер 23245282) перебуває в ГУ ДПС у Київській області (Фастівський район) в стані - припинено (ліквідовано, закрито) з 27 січня 2017 року на підставі електронної відомості про державну реєстрацію припинення юридичної особи за спрощеною процедурою шляхом її ліквідації, що надійшла з Єдиного державного реєстру від 26 січня 2017 року, номер запису 6001592. Податкова звітність СФГ «Вакула» (податковий номер 23245282) за період з 01 січня 2004 року по 25 травня 2021 року до контролюючого органу не подавалась.

Отже з моменту внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення СФГ «Вакула», право постійного користування зазначеним господарством земельними ділянками, площами 16 га та 30 га, вважається припиненим відповідно до пункту «в» частини першої статті 141 ЗК України (в редакції закону на час припинення СФГ «Вакула»).

З припиненням права постійного користування землею СФГ «Вакула» на підставі пункту «в» частини першої статті 141 ЗК України усі абсолютні права (право власності) на зазначені земельні ділянки поновлюються у її попереднього власника (держави або територіальної громади). Як наслідок, з поверненням земельних ділянок та прав на неї (поновлення прав) до відповідного власника належний орган державної влади або місцевого самоврядування, виконуючи функцію розпорядника землі, має право розпоряджатися вказаними земельними ділянками.

Оскільки з припиненням СФГ «Вакула» у зазначеної юридичної особи припинилося право постійного користування земельними ділянками, а правонаступництва не відбулось, то позивач жодних суб`єктивних цивільних права на спірні земельні ділянки не набув.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 738/1332/20 (провадження № 61-18620св21).

Віршуючи спір, суди попередніх інстанцій вказаного не врахували, дійшли помилкового висновку про наявність порушень суб`єктивних цивільних прав позивача, як постійного землекористувача спірних земельних ділянок, та як наслідок прийняття ГУ Держгеокадастру у Київській області наказів від 09 серпня 2017 року про передачу у приватну власність 22-х земельних ділянок, державну реєстрацію права власності земельних ділянок та укладення договорів купівлі-продажу цих земельних ділянок, з порушенням норм земельного законодавства.

Суди попередніх інстанцій не врахували, що право постійного користування земельними ділянками, наданими позивачу для ведення селянського (фермерського) господарства, пов`язане саме з наявністю у селянського (фермерського) господарства діючого статусу юридичної особи, а тому після припинення СФГ «Вакула» у позивача припинилося право постійного користування спірними земельними ділянками. За таких обставин суди дійшли помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Доводи касаційних скарг, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 412 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 412 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткова перевірка чи оцінка доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_26 - ОСОБА_27 - підлягають задоволенню, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Щодо судових витрат

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою, другою, тринадцятою статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема з резолютивної частини із зазначенням у ній нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки ОСОБА_1 є громадянином, віднесеним до 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому колегія суддів вважає, що сплачений ОСОБА_43 судовий збір за подання апеляційної у загальному розмірі 43 585, 20 грн, ОСОБА_26 - у загальному розмірі 44 585, 20 грн, а також сплачений ОСОБА_43 судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 58 114 грн, ОСОБА_26 - у розмірі 58 113, 60 грн необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України колегія суддів відхиляє з підстав, наведених у цій постанові.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_26 - ОСОБА_27 - задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 червня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, скасування наказів та визнання договорів купівлі-продажу землі недійсними - відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 101 699, 20 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Компенсувати ОСОБА_26 сплачений судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 102 698, 80 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович