Справа № 473/2927/24
УХВАЛА

іменем України

"06" вересня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гоженко В.О., заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Боднарука В.В., заінтересованої особи ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи ОСОБА_3 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , служба у справах дітей Вознесенської міської ради, про встановлення факту утримання дитини,

встановив

в травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту утримання дитини.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначав, що 26 серпня 2014 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 . В шлюбі з останньою у них народилося двоє дітей. Також дружина заявника від попереднього шлюбу має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з ними. Батько останньої ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, у зв`язку з чим дитина повністю перебуває на утриманні заявника.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив встановити факт перебування на його утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , його представник адвокат Боднарук В.В. заяву про встановлення факту утримання дитини підтримали.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Вознесенської міської ради в судовому засіданні вирішення зазначеного питання залишив на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 серпня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - син ОСОБА_7 . Від попереднього шлюбу ОСОБА_2 має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з ними. Батько ОСОБА_8 не примає участі в її утриманні.

Відповідно до ст.3, ч.1 ст. 293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Згідно зі ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичні наслідки, якщо: (1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; (2) чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; (3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; (4) встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі №536/1039/17).

Розгляд справи у порядку окремого провадження у цивільному судочинстві неможливий, якщо: (а) спір про право уже існує/існував на час подання у цьому порядку заяви про встановлення факту; (б) спір про право виникає під час розгляду справи у такому порядку.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Спір про право необхідно розуміти як певний стан суб`єктивного права; спір є конфліктом, суперечністю, протиборством сторін. Під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідно його встановлення.

ОСОБА_1 у своїй заяві зазначив, що метою встановлення факту утримання дитини необхідне йому для вирішення питання щодо отримання права на відстрочку від призову.

При цьому, жодних обставин існування перешкод у вирішенні ним питання щодо виховання, лікування чи навчання дитини без встановлення цього факту заявником суду не зазначено і доказів такого до заяви не додано.

З огляду на обставини справи слід зробити висновок про те, що вимога про встановлення факту утримання заявником дитини дружини від попереднього шлюбу не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій (бездіяльності) батьків дітей, оскільки вказані факти можуть бути встановлені судом, зокрема, під час розгляду справ про позбавлення особи батьківських прав, а не в окремому провадженні за правилами цивільного судочинства.

При цьому слід звернути увагу, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати факт відсутності участі батьків в утриманні дитини, або підтверджувати його безумовну та одноосібну участь у піклуванні. Такий факт може бути підтверджений за рішенням суду виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав.

Отже, захист порушених прав у зв`язку із невиконанням, не прийняттям участі одним із батьків в утриманні дітей, тобто самоусунення від виконання батьківських обов`язків, має розглядатись в іншому порядку, передбаченому законом.

При цьому, суд зазначає, що питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України, яким передбачені, зокрема, права та обов`язки матері, батька щодо дитити, порядок вирішення питань між ними щодо її виховання, утримання, застосування наслідків ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію наведений у Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затв. постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560 (додаток № 5 до Порядку).

За встановлених у цій справі обставин та мети подання заяви про встановлення факту утримання дитини, заявлена ОСОБА_1 вимога не є вимогою, яка пов`язана із здійсненням особистих немайнових чи майнових прав, а тому не підлягає розгляду судом в порядку окремого провадження на підставі ст.ст. 293, 315 ЦПК України.

Інститут окремого провадження та встановлення у цьому провадженні юридичного факту не передбачені для того, аби вирішити (допомогти вирішити) будь-який спір про право.

Очевидною є недопустимість використання окремого провадження, зокрема з метою отримання доказу існування підстави для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Керуючись ст.ст. 258-260, 315 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Вознесенської міської ради, про встановлення факту утримання дитини, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текс ухвали складено 09 вересня 2024 року.

Суддя Л.В.Лузан