Провадження № 2/127/3373/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Березовської О. А., розглянувши у спрощенному позовному провадженні без повідомлення сторін позовну заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2024 позивач ОСОБА_1 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2014. Від шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначила, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні; відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дітей, не допомагає їм матеріально більше ніж 10 років. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,в розмірі від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення донькою повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в розмірі від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття. Стягнути з відповідача судовий збір.

19.07.2024 судом була одержана відповідь №699299 з Єдиного демографічного реєстру, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2024 відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Вказану ухвалу суду разом із копією позовної заяви з додатками суд направляв відповідачу ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання двічі, однак рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Отже, відповідач відзив на позовну заяву суду не надав, також до суду від сторін не надходило клопотань про слухання справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

03.09.2024 від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява, в якій позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити; повідомила суд, що відзив на позовну заяву від відповідача не отримувала.

Враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені нижче зазначені юридичні факти, які є підставою виникнення сімейних правовідносин між сторонами щодо утримання батьками неповнолітніх дітей, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (надалі - СК України).

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2014 (справа № 127/18719/14) (а.с. 5).

Сторони є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьківство підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_1 від 09.08.2010 та серії НОМЕР_2 від 13.09.2013 відповідно (а. с. 9-10).

Відповідно до заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2014 (справа № 127/19152/14) судом визначено місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання матері ОСОБА_1 (а.с. 6-7).

Позивачка з дітьми проживає та зареєстрована станом на 17.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджуються копією акту від 17.07.2024 та довідки від 17.07.2024 ОСББ «Келецька 78 Б» (а. с. 11-12).

Письмових доказів виконання батьком обов`язків щодо утримання неповнолітніх дітей матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що передбачено ч. 3 ст. 181 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, визначаючи розмір частки заробітку (доходу), яка має бути стягнута з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує, що позивачем та відповідачем не надані суду письмові докази щодо стану здоров`я дітей, їх матеріального становища, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також докази щодо інших обставин, що мають істотне значення для справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з позивачкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, визначаючи розмір частки заробітку (доходу), яка має бути стягнута з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує, що позивачем та відповідачем не надані суду письмові докази щодо стану здоров`я дітей, їх матеріального становища, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також докази щодо інших обставин, що мають істотне значення для справи.

Надані позивачем письмові докази, а саме: акт обстеження житлово-побутових умов від 13.11.2024 (а. с. 8), копія посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , яке надає право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а. с. 15), відповідь адвокату Синявській К. Ю. від 30.04.2013 вих. № 6074 про складання щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а. с. 17), відповідь на звернення ОСОБА_1 вих. № 761 від 01.04.2013 щодо факту вчинення сімейної сварки (а. с. 18), висновок про результати розгляду матеріалів по факту непорозуміння із чоловіком від 14.03.2013 (а. с. 19), довідка вих. № 4323 від 10.04.2013 щодо заходів реагування другого відділення Вінницького міського відділу УМВС України у Вінницькій області на повідомлення 06.03.2013 до служби 102 ОСОБА_1 щодо вчинення насильства в сім`ї ОСОБА_2 (а. с. 20), вищезазначені рішення суду (а. с. 5-7), довідки вих. №02-29/213 від 21.06.2024, вих. №02-29/212 від 20.06.2024, видані Комунальним закладом «Вінницький ліцей №15», про те, що батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які навчаються у зазначеному навчальному закладі, батьківські збори не відвідував, навчанням та поведінкою дітей не цікавиться (а. с. 13-14) суд оцінює критично.

Строк дії вищезазначеного посвідчення закінчився у лютому 2023 і не був продовжений. Всі інші, надані позивачем письмові докази, у тому числі рішення суду, не стосуються та не підтверджують обставин, які визначені в ч. 1 ст. 182 СК України, які відповідно до цієї норми враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а також визначають фактичні обставини щодо виконання батьком дітей своїх батьківських обов`язків та вчинення насилля в сім`ї в 2013-2014 роках, а не на час звернення позивача з позовною заявою про стягнення аліментів, а отже не можуть бути визначені судом як інші істотні обставини, що мають значення для справи.

Довідки вих. №02-29/213 від 21.06.2024, вих. №02-29/212 від 20.06.2024, видані Комунальним закладом «Вінницький ліцей №15» (а. с. 13-14), підтверджують факт невиконання батьком особистих немайнових обов`язків, передбачених ст. 150 СК України щодо виховання та розвитку дитини, а отже також не є письмовими доказами обставин, визначених в ч. 1 ст. 182 СК України.

Визначаючи розмір аліментів суд також враховує положення ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У суда відсутні докази, які б надавали можливість оцінити достатність заробітку (доходу) платника аліментів для присудження їх в мінімальному рекомендованому розмірі аліментів на одну дитину. Відповідач не надав суду доказів щодо його матеріального становища, неможливості сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивач.

Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, у суда відсутні докази, що відповідач має вади здоров`я чи має на утриманні інших дітей чи інших осіб, яких за законом зобов`язаний утримувати.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Пред`явлення позивачкою позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дітей та розміру аліментів.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 18.07. 2024.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання.

Одночасно слід роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Враховуючи викладене, з відповідача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211, 20 грн на користь держави.

Керуючись статтями 13, 81, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, статтями 180, 182-184, 191 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягунути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 18.07.2024.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір сумі 1 211, 20 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду надіслати позивачу на зазначену в позовній заяві електронну адресу, відповідачу - за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштової кореспонденції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складене 10.09.2024.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ,яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Олена Березовська