Справа № 308/6773/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Передерій Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.04.2024 року відкрито провадження у справі № 308/6773/24 розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.

Відповідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Зазначений висновок є аналогічним за змістом із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року в справі № 219/3759/2014-ц (провадження № 61-48685св18), на необхідність відступлення від якого посилається заявник як на підставу касаційного оскарження судових рішень.

Це й же висновок застосували колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 лютого 2023 року в справі № 761/6749/20 (провадження № 61-8129св22) та колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 жовтня 2021 року у справі № 686/16902/20 (провадження № 61-11412св21).

У позовній заяві позивачка просила серед іншого позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Верховного суду від 29.01.2024 року по справі №185/9339/21, Верховний суд зазначив, що: «При досягненні повноліття особа втрачає правовий статус дитини в розумінні закону, проте сімейні відносини між батьком/матір`ю та сином/дочкою після досягнення дитиною повноліття не припиняються, між ними зберігається правовий зв`язок як батьків та дитини. Це відповідно означає й існування між ними взаємних особистих немайнових та майнових прав і обов`язків, які є чинними впродовж усього життя, а окремі з них - навіть після смерті одного з них. Тож навіть після досягнення дитиною повноліття батьки, які не позбавлені батьківських прав стосовно такої дитини, зберігають певні права та обов`язки відносно неї, які ґрунтуються на факті їх кровного кровному спорідненні. Із повноліттям дитини «з`являються» права батьків на утримання і піклування з боку повнолітніх сина/дочки та виникають відповідні кореспондуючі їм обов`язки. Батьки, не позбавлені батьківських прав, є спадкоємцями за законом своєї дитини.»

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (частина перша статті 6 СК України).

Дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше (стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Крім того, , відповідно до ст. 60 ЦПК України у справах загально позовного провадження представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду в частині позовних вимог про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивач не має повноважень, як законний представник на звернення до суду в інтересах повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із цим позовом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст.ст. 59, 165, 257, 293 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов в частині позовних вимог про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Н.В. Дергачова