Справа № 357/8109/24
Провадження № 2-п/357/61/24
У Х В А Л А

13 вересня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Бебешко М. М. ,

при секретарі Фельтіна Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаною вище заявою, яка зареєстрована судом 05 вересня 2024 року та передана на розгляд судді Бебешка М.М., в якій просить скасувати заочне рішення по справі № 357/8109/24, провадження № 2/357/3571/24.

В обґрунтування заяви вказувала, що їй не було відомо про судовий розгляд цивільної справи № 357/8109/24, вона не отримувала копії позовної заяви, судових повісток та рішення. Саме судове рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, так суд мав застосовувати строки позовної давності та стягнути з неї борг за період часу з 267 травня 2021 року по 27 травня 2024 року і сума заборгованості мала скласти 1590,37 грн. Крім цього, в період дії в Україні воєнного стану, не можна нараховувати та стягувати інфляційні втрати та три відсотки річних.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася судом своєчасно.

10 вересня 2024 року представник позивача ОСОБА_4 звернулась до суду із запереченням на заяву про перегляд заочного рішення, у якій просила заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заперечення представника позивача обґрунтовано тим, що відповідач частково погашала заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії, зокрема в листопаді 2022 року на суму 13000,00 грн; в січні 2023 року на суму 2300,00 грн та в травні 2024 року на суму10000,00 грн., що свідчить про визнання відповідачем боргу та переривання строку позовної давності. Інфляційні нарахування та три відсотки річних нараховувалися позивачем до початку введення в Україні воєнного стану, тобто до 23 лютого 2022 року.

За таких обставин, представник позивача просила суд відмовити в задоволенні зави відповідача про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяву про перегляд заочного рішення, судом встановлено наступне.

27 серпня 2024 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за надання послуг з централізованого опалення, з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 43683,80 грн. та судовий збір в розмірі 2463,96 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судовим рішенням допущено описку в частині неправильно розміру заборгованої за централізоване опалення, яку було усунуто шляхом постановлення судом з власної ініціативи, відповідної ухвали від 13 вересня 2024 року.

Згідно розрахункового листа абонента ОСОБА_5 , заборгованість останньої перед КП БМР «Білоцерківтепломережа» станом на 01 травня 2024 року становила 34 073,07 грн. Борг виник за період часу з 01 листопада 2017 року до 01 травня 2024 року. Разом з цим, відповідно до розрахункового листа КП БМР «Білоцерківтепломережа» відповідач частково погашала заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії, зокрема в листопаді 2022 року на суму 13000,00 грн; в січні 2023 року на суму 2300,00 грн та в травні 2024 року на суму10000,00 грн., що свідчить про визнання відповідачем боргу та переривання строку позовної давності.

Інфляційні нарахування та три відсотки річних нараховувалися позивачем до початку введення в Україні воєнного стану, тобто до 23 лютого 2022 року.

Згідно з ч. 1-3 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи частина перша статті 288 ЦПК України.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідач в заяві про скасування судового рішення посилається на те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності

Однак згідно статті 254 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Строк позовної давності перериваються визнанням боргу, після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Про визнання боргу відповідачем свідчить оплата боргу в листопаді 2022 року, січні 2023 року та травні 2024 року, що підтверджується розрахунковим листом абонента по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Таким чином час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Крім цього, інфляційні нарахування та три відсотки річних, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України, нараховувалися позивачем до початку введення в Україні воєнного стану, тобто до 23 лютого 2022 року, в той час коли воєнний стан в Україні введено Указом Президента України, затвердженим Законом України з 24 лютого 2022 року.

За таких обставин, суд вважає, що при поданні заяви про перегляд заочного рішення відповідач не надала доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 27 серпня 2024 року, зокрема щодо застосування строків позовної давності.

Слід зазначити, що заява про перегляд заочного рішення суду була подана більше ніж через одинадцять років після його винесення, тому під час вирішення питання про його скасування слід звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини щодо принципу остаточності рішення та правової визначеності.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тоб то п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що йог інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» протии Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування заочного рішення суду, тому заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 260, 287 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2024 року про задоволення позову Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії залишити без задоволення.

Ухвала не підлягає оскарженню.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя М. М. Бебешко