ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/6798/24 Провадження № 2/636/2345/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Кисловської О.О., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення місця мешкання дитини, третя особа Служба у справах дітей Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення місця мешкання дитини, третя особа Служба у справах дітей Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області.

Згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 6301.4.3-14665/63.2-24 від 03 вересня 2024 року вбачається, що зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1 що територіально не відноситься до юрисдикції Чугуївського міського суду Харківської області.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, якщо інше не передбачене законом.

З позовної заяви вбачається, що основною позовною вимогою є позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його неповнолітньої дитини, спір стосується саме невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків.

Слід зазначити, що відповідно до положень ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Комплексний аналіз вказаної норми вказує на те, що під час розгляду справи про позбавлення батьківських прав вирішення питання судом про стягнення аліментів з відповідача не є окремою позовною вимогою та вирішується судом в обов`язковому порядку у разі задоволення позову про позбавлення батьківських прав.

Вище наведене, свідчить про те, що вимоги позивача про стягнення аліментів є похідними вимогами від основної вимоги суті спору про позбавлення відповідача батьківських прав, та рішення про стягнення аліментів приймається судом при задоволенні вимоги про позбавлення батьківських прав незалежно від того, чи заявлена вказана вимога позивачем.

Справи про позбавлення батьківських прав є справами позовного провадження, тому ця категорія справ підлягає розгляду за загальними правилами підсудності - відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Враховуючи те, що одна з позовних вимог про позбавлення батьківських прав повинна розглядатись виключно за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача, а друга вимога про стягнення аліментів, хоча і передбачає альтернативну підсудність, являється похідною від позовної вимоги про позбавлення батьківських прав, тому справа підлягає розгляду судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» також передбачено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Відповідно до статті 19 цього ж Закону суд утворюється і ліквідовується законом.

Проект закону про утворення чи ліквідацію суду вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Місцезнаходження, територіальна юрисдикція і статус суду визначаються з урахуванням принципів територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Підставами для утворення чи ліквідації суду є зміна визначеної цим Законом системи судоустрою, необхідність забезпечення доступності правосуддя, оптимізації видатків державного бюджету або зміна адміністративно-територіального устрою.

Утворення суду може відбуватися шляхом створення нового суду або реорганізації (злиття, поділу) судів.

Наведені норми слід розуміти таким чином, що система судоустрою хоча і будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності, однак на практиці вона не завжди може співпадати з існуючим адміністративно-територіальним поділом держави.

Зміна ж адміністративно-територіального устрою може бути лише підставою для перегляду існуючої системи судоустрою в порядку визначеному Конституцією та законами України.

Таким чином, як вказував у листі від 22.07.2020 голова Ради суддів України, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність передачі цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення місця мешкання дитини, третя особа Служба у справах дітей Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31, ст. ст. 258-261, 316, 353, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суддя

постановив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення місця мешкання дитини, третя особа Служба у справах дітей Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області передати на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Харківської області (61007, м. Харків, пр. Архітектора Альошина, буд. 7).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений також в разі пропуску з інших поважних причин.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.М.Гніздилов