Справа №487/5884/24
Провадження №2/487/2411/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді: Кузьменко В.В., за участю секретаря судового засідання: Барської А.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини з батьком та встановлення факту,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини з батьком та відібрання дитини у матері.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з несумісністю характерів, втрати взаєморозуміння. Спільне господарство подружжям не ведеться, сімейні відносини припинені з січня 2023 року. У шлюбі народився син - ОСОБА_3 , який проживає разом з позивачем, який самостійно займається його вихованням, розвитком здібностей, контролем здоров`я. Відповідач залишила сім`ю в січня 2023 року, участі у виховані дитини не приймає, не спілкується з сином. У зв`язку з цим, позивач просить визнати місце проживання сина з батьком. Оскільки позивач сам виховує сина просить відібрати дитину у матері без позбавлення її батьківських прав. Вжиття заходів досудового врегулювання спору є неможливим, тому позивач змушений звернутись до суду.

09.07.2024 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між сторонами; визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 ; встановити факт, що ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує малолітню дитину сина ОСОБА_3

09.07.2024 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме квитанції про оплату судового збору.

22.07.2024 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме довідку сімейного лікаря та пояснення свідків.

23.07.2024 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

23.07.2024 року до суду надійшло клопотання від відповідача про розгляд справи за її відсутності проти задоволення позову не заперечує.

Ухвалою суду від 29.07.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

31.07.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме акт про фактичне проживання від 30.07.2024 року.

Ухвалою суду від 31.07.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в уточненій позовній заяві, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання було повідомлено належним чином.

Вислухавши пояснення учасників процесу, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Сторони перебувають у шлюбі з 21.01.2021 року.

У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 .

Згідно довідки від 18.07.2024 року вбачається, що догляд за дитиною здійснює батько. На прийом з дитиною з`являється батько. Усі медичні огляди виконує вчасно та в повному обсязі. Дитина доглянута, вихована за віком.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.07.2024 року, ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту про фактичне проживання від 30.07.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що щодня виходить з своїм сином у двір і таким познайомилась з позивачем та його сином ОСОБА_5 . Періодично вони спілкуються на дитячому майданчику. За весь час перебування ОСОБА_5 на дитячому майданчику, бачила лише його з батьком ОСОБА_6 . Матір ОСОБА_5 не бачила жодного разу. Якось запита в ОСОБА_6 де мати ОСОБА_5 , на що він відповів, що вона поїхала до м. Одеси та проживає там. Хлопчик завжди доглянутий.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони протягом тривалого часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть.

Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя.

Тому позовні вимоги про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.150Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч.2 ст.161 СК України).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Але даний принцип не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 Сімейного кодексу України, так і зі змісту Конвенції про права дитини.

Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

У відповідності до ч.2 ст.315ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином факт проживання дитини з батьком, утримання та самостійного вихованням батьком дитини повністю підтверджується наданими доказами.

Крім того зазначене не заперечувалось та визнано матір`ю дитини, що у свою чергу також підтверджує факт здійснення батьком самостійного виховання малолітньої дитини та її перебування на повному утриманні батька.

Враховуючи викладене суд, відповідно до ст.89ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи перш за все із інтересів дитини вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки іншим чином встановити факт, що батько самостійно виховує та утримує дитину, без участі матері, чинним законодавством не передбачено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,5,10,12,13,247,258,259,263-265,268,293-294,315-319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини з батьком та встановлення факту - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 21.01.2021 року Центральним районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №21 розірвати.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 самостійно виховує та утримує малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.В.Кузьменко