РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6615/24

Номер провадження 2/495/3659/2024

31 липня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Кракатиці В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна подружжя, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна подружжя.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.06.1982 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

За час проживання у шлюбі ними було придбано майно, а саме:

1. Автомобіль марки «ВАЗ 21063», 1988 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір бежевий, тип ТЗ легковий седан-В;

2. Автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 150» (загальний легковий - загальний універсал - В), колір сірий, 2019 року випуску, кузов НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ; які сторони за взаємною згодою між собою, зареєстрували за чоловіком ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого 29.11.2019 року, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 21.04.2001.

Між сторонами виникло спірне питання щодо поділу рухомого майна подружжя, яке було набуто під час шлюбу.

Відповідач використовує два автомобіля у власних цілях, на свою користь, позбавляючи позивача тим самим права на володіння транспортними засобами та має намір продати автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 150».

Позивач теж має посвідчення водія та вільно володіє транспортними засобами.

Автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», був придбаний за час шлюбу за кошти, які не належали відповідачу. Це були кошти покійних батьків позивача, які були передані їй за час їхнього життя. Тому позивач вважає, що вищезазначений автомобіль повинен належати їй так як він є згадкою про її батьків.

Позивач постійно працює та самостійно заробляє кошти, що підтверджується відповідними доказами.

Ухвалою суду від 12.07.2024 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.07.2024 заява позивача про забезпечення позову була задоволена.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову, оскільки, як він зауважує у заяві, автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 150» фактично був придбаний на гроші, надані дружині ОСОБА_1 її батьками.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 03 липня 1982 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що був зареєстрований районним РАЦС в м. Арциз Одеської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 84. Вказане підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, від 03.07.1982 серії НОМЕР_7 .

За час спільного проживання у шлюбі сторонами було придбано:

1. Автомобіль марки «ВАЗ 21063», 1988 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір бежевий, тип ТЗ легковий седан-В;

2. Автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 150» (загальний легковий - загальний універсал - В), колір сірий, 2019 року випуску, кузов НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ; які сторони за взаємною згодою між собою, зареєстрували за чоловіком ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , виданого 29.11.2019 року, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , виданого 21.04.2001.

Вказані факти підтверджуються копією свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_10 від 21.04.2001 та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 від 29.11.2019.

Автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», як зауважують сторони був придбаний за час шлюбу за кошти, які не належали відповідачу. Це були кошти покійних батьків позивача, які були передані їй за час їхнього життя. Вказаний факт не оспорювався відповідачем та підтверджується також поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Норми права, якими керувався суд.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 63 Сімейного кодексу України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно частини першої статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно до частини 1 статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як відзначається у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Згідно частини третьої статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 370 Цивільного кодексу України передбачено право співвласників на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18 (провадження № 61-13953св19) конструкція норми статті 22 КпШС України та статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя,за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи викладене та те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про поділ майна подружжя.

Керуючись ст. 57, 60, 61, 70, 104, 105, 110, 112, 114 СК України, ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна подружжя задовольнити.

У порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» (загальний легковий - загальний універсал - В), 2019 року випуску, кузов НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_12 , колір сірий.

У порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_2 залишити право власності на автомобіль марки «ВАЗ 21063», 1988 року випуску, НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , колір бежевий, тип ТЗ легковий седан-В.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_13 адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_14 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя Н.Д. Анісімова