ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м.Суми

Справа №577/4882/22

Номер провадження 22-ц/816/626/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

у присутності :

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана її представником - адвокатом Гринь Катериною Олександрівною,

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 лютого 2023 року у складі судді Кравченка В.О., ухваленого в м. Конотоп Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Свої вимоги мотивувала тим, що вони з ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вона здійснює догляд за новонародженою дитиною внаслідок чого не працює, а тому потребує матеріального утримання. Проте, відповідач коштів в добровільному порядку на її утримання не надає.

При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, вказувала на те, що він є працездатним, інших утриманців немає, тому вважає, що він має змогу надавати утримання малолітньої дитини, так і на її утримання до досягнення сином трьох років.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 26 грудня 2022 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп.

Не погодившись із рішеннями суду, особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

У доводах апеляційної скарги посилається на те, що позивач приховала інформацію щодо перебування на утриманні у відповідача двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу , до участі у справі її не було залучено, що позбавило можливості подати заперечення проти позову. У подальшому оскаржуване рішення було використано для зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання її з позивачем спільних синів.

Вказує на те, що судом не досліджувався той факт, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проживають однією сім`єю, відповідач дбає про них та забезпечує матеріально.

Вважає, що незалучення до участі в справі третіх осіб є порушенням конституційного права на судовий захист, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Сторонами у встановлений апеляційним судом строк відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та відповідача, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги , перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

У справі, що переглядається суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 09 червня 2022 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач визнав позов, що не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може.

За змістом ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З наданих до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що заявник ОСОБА_3 та відповідач мають двох спільних неповнолітніх дітей синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання яких на користь ОСОБА_3 рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказувала на те, що інших осіб на утриманні відповідач немає.

Суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що визнання відповідачем позову не порушує права та інтереси інших осіб, адже, як обґрунтовано вказувала заявник апеляційної скарги, предмет спору стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, безпосередньо впливає на право спільних неповнолітніх дітей заявника апеляційної скарги ОСОБА_3 та відповідача на утримання зі сторони батька.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно прийняв визнання відповідачем позову, що є порушенням норм процесуального права та, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду та ухваленням нового рішення.

Також колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо порушення прав і законних інтересів апелянта і незалучення її до участі у справі в якості третьої особи , що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору , оскільки рішення у даній справі безпосередньо вплинуло на її права та обов`язки і вподальшому було використано відповідачем як доказ погіршення його майнового стану при зверненні його з позовом до неї про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей .

З доданої до апеляційної скарги копії рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей ( справа № 577/4750/23) вбачається, що позивач свої позовні вимоги обгрунтовував у тому числі і тим, що рішенням Конотопського міськрайонного суду від 1 лютого 2023 року з нього на утримання ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 26 грудня 2022 року ( а.с.35-37).

Колегія суддів вважає, що приховування сторонами у справі факту перебування на утриманні у відповідача двох неповнолітніх дітей , не залучення до участі у справі в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, матір цих дітей , яка є стягувачем по виконавчому провадженні , безпосередньо вплинуло на її права та обов`язки і позбавило її можливості прийняти участь у розгляді справи , заперечувати проти позову і надавати свої докази на спростування доводів позивача.

Тобто, з викладеного слідує, що заявлені позивачем вимоги до відповідача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення сином трьох річного віку , безпосередньо зачіпають права не лише відповідача ОСОБА_2 , а і апелянта у справі ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи те, що до участі у справі не було залучено всіх учасників справи щодо яких рішення може вплинути на їх права та обов» язки колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та, у відповідності до пунктів 1) та 4) ч. 1 ст. 376 ЦПК України, ухвалення нового рішення провідмову в задоволенні позовних вимог.

Відмова у задоволенні позовних вимог з зазначених підстав не позбавляє позивача права ще раз звернутися до суду із своїми вимогами, але вже залучивши до участі у справі усіх осіб на права та обов`язки яких може вплинути судове рішення у даній справі.

Так як позивач звільнена від сплати судового збору , тому понесені апелянтом судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 1610 гривен підлягають компенсації апелянту за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана її представником - адвокатом Гринь Катериною Олександрівною, задовольнити .

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ОСОБА_3 понесені нею судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 1610 гривен 40 копійок .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 31 травня 2024 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова