Справа № 595/1072/24
Провадження № 2/595/293/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі:одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Дядик Ярослав Борисович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та третіх осіб приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Вариводи Дмитра Васильовича, приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та третіх осіб приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Вариводи Д.В., приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., згідно якого просить суд визнати таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис № 41772 від 24.05.2021, що вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» , та стягнути з ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 завдані збитки в сумі 2 471,20 грн., вирішити питання про стягнення в користь позивача судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що у червні 2023 року ОСОБА_1 стало відомо, що щодо нього приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області ВариводаД.В. було відкрито виконавче провадження №66282965 та здійснено примусове виконання на підставі виконавчого напису №41772 від 24.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо стягнення з позивача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 24 155 грн. В березні 2024 року представник позивача звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Вариводи Д.В. із проханням надати для ознайомлення виконавче провадження №66282965. Постанову про виконавче провадження з ідентифікатором доступу представник позивача отримав 19.04.2024. Зазначає, що оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням порядку його вчинення. «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, не передбачається стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, не міститься такий розділ та перелік необхідних документів. Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису відповідачем та приватним виконавцем грубо порушено норми чинного законодавства. Зокрема, відповідачем та приватним нотаріусом не дотримано вимог щодо обов`язкового переліку документів (доказів) та безспірності, що встановлені ст. ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат» та «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою КМ України від 29.06.1999 року №1172. Також, позивач зазначає, що 07.09.2020 жодних кредитних договорів з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» не вчиняв, так як на той час перебував в Республіці Польща. У зв`язку із визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки в сумі 2 471,20грн., стягнуті за виконавчим провадженням ВП №66282965. Крім того, позивач просить стягнути судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

10.07.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» надійшов відзив на позовну заяву, відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог. Так, відповідач вказує, що позичальник за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства www.moneyveo.ua , ознайомився з Правилами й Паспортом споживчого кредиту , після чого добровільно заявив бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані. За результатами заповнення заявки здійснюється своєчасна перевірка дійсності та аутентифікація платіжної картки позичальника згідно з стандартами відповідних платіжних систем. Рішення про надання чи відмову у наданні кредиту приймається Товариством на підставі обробки персональних даних позичальника, зазначених в заявці, та будь-якої додаткової інформації, наданої позичальником, чи отриманої Товариством з інших джерел. Таким чином, Первісний кредитор - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірив особисті дані позивача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірив чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Позивач підписав Кредитний договір №430832306 від 07.09.2020 електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Товариство надіслало ідентифікатор на номер мобільного телефону вказаного позичальником в заявці на отримання грошових коштів, після чого боржник ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Одночасно з підписанням договору, Товариство відправило на електронну адресу, вказану позичальником у заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору у формі що унеможливлює зміну його змісту. Позивач підписавши Кредитний договір взяв на себе зобов`язання повернути кредитні кошти. Тобто, поняття безпідставності недоречно використовувати до відповідача, оскільки останній мав підстави для стягнення боргу за Кредитним договором. ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зазначає, що згідно з пунктом 1 Переліку №1172, відповідач надав нотаріусу наступні документи: оригінал договору, що встановлює основне зобов`язання, який укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронній формі (ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію»), а також виписку з особистого рахунку, Договори факторингу, реєстри, які підтверджують перехід права вимоги до позивача від первісного кредитора. Виконавчий напис № 41772 вчинений 24.05.2021 2021 приватним нотаріусом Грисюк О.В. таким, що не підлягає виконанню не визнавався. Кредитний договір №430832306 від 07.09.2020 нечинним не визнавався, тобто підстави для стягнення безпідставно набутих коштів - відсутні. Також відповідач зазначає, що вони надали нотаріусу необхідні документи, відповідно до постанови Кабінету Міністрів №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в редакції 2015 року, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження. Крім того, ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не погоджується з вимогою про стягнення витрат на правничу допомогу, вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах позовної заяви відсутні документи, що обґрунтовують витрати позивача на професійну правову допомогу, а саме: договір надання правничої допомоги, детальний опис виконаних доручень клієнта - це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування витрат на правову допомогу.

15.07.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, у якій спростовуючи доводи відповідача, представник зазначає, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Окрім того ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на підтвердження виконання ним Кредитного договору суду не надано жодних документів, які б свідчили про передачу (перерахування) коштів позивачу. Для вчинення виконавчого напису відповідачем були подані нотаріусу лише кредитний договір укладений в електронній формі та виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Кредитний договір, відповідно до змін, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14». З вище зазначеного вбачається, що станом на вчинення виконавчого напису (24.05.2021 року) у нотаріуса не було правових підстав вчиняти спірний виконавчий напис.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також довідкою про доставку електронного документу, а саме судової повістки.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Вариводи Д.В. у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та дату судового засідання, на адресу суду повернулися конверти із судовою повісткою із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини.

24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №41772, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором № 43083236 від 07.09.2020, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Строк платежу за Кредитним договором № 43083236 від 07.09.2020 настав, боржником допущено простроченням платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.04.2021 по 12.05.2021. Сума заборгованості складає 22 955,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 24 155,00 грн.

26.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Вариводою Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №41772 від 24.05.2021, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість в розмірі 24 155,00 грн.

Із повідомлення приватного виконавця Вариводи Д.В., наданого 19.04.2024 на адвокатський запит від 29.03.2024 вбачається, що станом на 19.04.2024 по виконавчому провадженню № 66282965 з примусового виконання виконавчого напису № 41772, з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанси» було стягнуто 2471,20грн.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Відповідно до ст. 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Тому вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою 3 розділу 1 ЦК.

Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат»та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення;інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню,штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 4,12,15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом начас вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такий правовий висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 23.01.2018 року у провадженні 61-154св18.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік документів в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17).

За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Як встановлено судом, виконавчим написом запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 який є боржником за Кредитним договором № 430832306 від 07.09.2020, з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанси», заборгованість за кредитним договором № 430832306 від 07.09.2020 в розмірі 24 155,00грн.

Проте, позивач заперечує факт укладення Кредитного договору із «Манівео швидка фінансова допомога», отже, заборгованість не є безспірною.

Будь-яких даних щодо наявності нотаріально посвідченого кредитного договору, а також заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», відповідачем суду не надано, окрім того в суду відсутні підтверджуючі документи щодо правонаступництва усіх прав та обов`язків «Манівео швидка фінансова допомога», на які посилається приватний нотаріус при винесені виконавчого напису. За наведених обставин, неможливо встановити відповідність поданих стягувачем для вчинення виконавчого напису документів вимогам Переліку.

Суд встановив, що вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося на підставі звернення ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», до приватного нотаріуса з недотриманням вимог щодо переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

В матеріалах справи також відсутні дані про направлення повідомлення ОСОБА_1 про порушення ним основного зобов`язання і про вимогу виплати заборгованості. Докази отримання ОСОБА_1 такого повідомлення також відсутні.

Тобто має місце порушення підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, де зазначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.

Отже, суд прийшов до переконання, що нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними, оскільки боржник у строк, не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису, не був обізнаний про борг, його розмір, а тому не міг виставити заперечення кредитору щодо невідповідності заявленої до стягнення суми його кредитним зобов`язанням.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такимиз асобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням чинного законодавства, так як на момент вчинення виконавчого напису сума, стягнута нотаріусом, не була безспірною, тому, у даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вимоги про повернення безпідставно стягнутих коштів, суд дійшов наступних висновків.

Із повідомлення приватного виконавця Вариводи Д.В., наданого 19.04.2024 на адвокатський запит від 29.03.2024 вбачається, що станом на 19.04.2024 по виконавчому провадженню № 66282965 з примусового виконання виконавчого напису № 41772, з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанси» було стягнуто 2471,20 грн.

Правовою підставою вимог про стягнення коштів, набутих відповідачем за оспорюваним виконавчим написом, є положення статті 1212 ЦК України, яка встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже за змістом цієї норми зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

В даному випадку є доведеним існування усіх трьох умов, які є підставою для виникнення зобов`язання з безпідставного придбання майна.

За обставинами справи установлено, що відповідач на підставі виконавчого напису нотаріуса набув за рахунок позивача грошові кошти, проте підстава, на якій ці кошти були набуті, відпала внаслідок визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У зв`язку з цим позовна вимога про стягнення з відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь позивача безпідставно набутих коштів у розмірі 2471,20 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України). Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Разом із позовом, позивач, надав суду наступні докази на підтвердження розміру судових витрат: квитанцію №4282-6308-2199-3207 від 17.06.2024 про сплату судового в розмірі 1211,20 грн.; договір про надання правничої допомоги від 21.03.2024; акт прийому-передачі послуг від 17.06.2024, з якого вбачається, що загальна вартість наданих послуг становить 6000 грн.; квитанція до прибуткового касового ордера №19 від 17.06.2024; ордер.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.4,12,13,76,77,81,133,141,223,263,265,280-282 ЦПК України, ст.ст. 15,16,18 Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Дядик Ярослав Борисович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та третіх осіб приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Вариводи Дмитра Васильовича, приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 41772 від 24.05.2021, що вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 2471,20 (дві тисячі чотириста сімдесят одиа) грн. 20 коп., сплачені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 (тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя: Р. О. Содомора