печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В. дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Адвоката Саленко Я.Ю. діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою до АТ «Укрзалізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у якому просить суд:

1) поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Представництва АТ «Укрзалізниця» в Російській Федерації та Республіці Білорусь;

2) стягнути з АТ «Укразалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.04.2022 року до дня ухвалення рішення суду про поновлення на роботі;

3) стягнути з АТ «Укразалізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України,а саме не містить:

1) відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

2) зазначення ціни позову, оскільки позов підлягає грошовій оцінці та обґрунтованого розрахунку сум, що позивач має на меті стягнути з позивача в рахунок (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

3) визначених позовних вимог, а саме, розміру середнього заробітку який позивач просить суд визначити у судовому рішенні (п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

4) доказів неодноразового направлення на електронну адресу відповідача листів з вимогою про надання, зокрема, копії наказу про звільнення; паперових копії електронних документів, а саме, листів позивача надісланих на адресу відповідача, на які представник позивача посилається у позові; документів що підтверджують рівень доходів позивача в АТ «Укрзалізниця» (п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

5) відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору (п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

6) відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів, зокрема, щодо розміру середнього заробітку позивача в АТ «Укрзалізниця», а також відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися (п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

8) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та обґрунтування обставин, що унеможливлюють отримання доказів у спосіб інакший ніж за процесуальним рішенням суду, а також зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

У позовній заяві адвокат Саленко Я.Ю. зазначає, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, законом звільнено від сплати судового збору позивачів з такими вимогами: 1) про стягнення заробітної плати; 2) поновлення на роботі.

Із позовних вимог вбачається, що позивач, зокрема, звернувся з вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

З огляду на викладені обставини, позивач не звільняється від сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимога позивача щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за своєю природою є вимогою майнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 має сплатити судовий збір за одну вимогу майнового характеру.

Враховуючи законодавчо встановлені ставки судового збору, розмір судового збору за заявлену вимогу майнового характеру становить - про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 1 відсоток ціни позову, але не менше ніж 1 211,20 грн. та не більше ніж 15 140,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, та керуючись ч.1 ст.185, ст. ст. 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу можливість усунути виявлені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Підпалий