Справа № 754/627/24
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2024 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: О. Грегуль

ОСОБА_2 - позивач

ОСОБА_1 - відповідач

Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - третя особа

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов у якому посилаючись на стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей і вказуючи на те, що одна дитина перейшла проживати до нього, позивач просить: 1) Припинити стягнення з нього аліментів за судовим наказом від 16.02.2023 у справі № 754/1855/23 на одну дитину; 2) Визнати судовий наказ від 16.02.2023 у справі № 754/1855/23 таким, що не підлягає виконанню; 3) Стягнути з позивача на користь відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання однієї дитини; 4) Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання однієї дитини; 5) Судові витрати покласти на відповідача.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 188 ЦПК України, 1. В одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). 2. Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Згідно ч. 4 і ч. 5 ст. 188 ЦПК України, 4. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. 5. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Питання про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів розглядаються в порядку позовного провадження, а питання щодо про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у порядку позовного провадження не вирішуються і регулюється ст. 432 ЦПК України (Розділ VI процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Об`єднання в позові вимог, які розглядаються в порядку позовного провадження і вимоги розгляд яких пов`язується з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) позбавляє суд можливості визначити, які з цих вимог є основними та похідними, зокрема для самого ж позивача.

Також чинним ЦПК України не передбачено пред`явлення особою позову до самої себе про стягнення аліментів на користь іншої особи, оскільки в одній особі поєднується позивач і відповідач.

Згідно ч. 6 ст. 188 ЦПК України, 6. Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Роз`єднання позовних вимог це право суду, а не обов`язок, а дотримання правил об`єднання позовних вимог це обов`язок позивача, а не право.

Крім того ч. 6 ст. 188 ЦПК України не дає суду права на роз`єднання позовних вимог і вимог, які не розглядаються в порядку позовного провадження.

В умовах воєнного стану позивач має бути зацікавлений та сприяти пришвидшенню розгляду справи.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, 4. Крім цього, заява повертається у випадках, коли: 2) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Позивач з власної ініціативи об`єднав позовні вимоги і вимог, які не розглядаються в порядку позовного провадження без дотримання правил об`єднання позовних вимог.

За таких обставин позовна заява підлягає поверненню.

Повернення позовної заяви з причин не дотримання правил об`єднання позовних вимог і вимог, які не розглядаються в порядку позовного провадження не є перешкодою в доступі до правосуддя, і не позбавляє позивача права на звернення до суду з дотримання вимог ЦПК України.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву у справі № 754/627/24 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) разом із доданими до неї документами повернути позивачеві.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, 7. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів.

Згідно ст. 261 ЦПК України, 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СУДДЯ: