Справа № 467/684/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю секретаря Скорнякової С.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Арбузинської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

в с т а н о в и в :

16.05.2024 року представник позивача адвокат Рубан С.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовом до Арбузинської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

У позовній заяві вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки, ОСОБА_3 , та після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 . Заповіту на випадок смерті ОСОБА_3 не складав, відтак позивачка, як мати померлого, є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після його смерті.

13.05.2024 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак нотаріусом було їй роз`яснено, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подачі такої заяви та рекомендовано звернутись до суду.

Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений позивачкою з поважних причин через збройну агресію російської федерації проти України, введення в країні воєнного стану з 24.02.2022 року, який триває і дотепер, а також через невизначеність законодавства. Так, ОСОБА_2 із засобів масової інформації дізналась, що строк для прийняття спадщини або відмови від її прийняття був зупинений на час дії воєнного стану, у зв`язку з чим вона була переконана що зможе подати заяву після закінчення військових дій.

Просить визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою від 16.05.2024 року провадження у справі відкрито, справу визначено розглядати в порядку загального провадження.

27.05.2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду в судовому засіданні 12.06.2024 року, витребувано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру щодо спадкових справ на майно ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилась. Про час і місце розгляду справи повідомлена належно.

Представник відповідача Арбузинської селищної ради в судове засідання не з`явився. Звернувся з клопотанням про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не заперечує.

Представник позивача адвокат Рубан С.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі, просив визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили, визнавши причини пропуску такого строку поважними з підстав, викладених у позові.

Суд заслухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи та встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Арбузинка Первомайського району Миколаївської області помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що слідує зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.01.2022 року.

Згідно з даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.08.1980 року, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Киселевськ Кемеровської області РРФСР.

13.05.2024 року за №61/01-16 приватним нотаріусом Грицаєнко Л.М. роз`яснено ОСОБА_2 , що строк для прийняття спадщини спадкоємцями за законом встановлено законодавством 6 місяців і його перебіг починається з моменту відкриття спадщини. Після смерті ОСОБА_3 04.01.2022 року із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_2 та інші особи не зверталися. Строк для прийняття спадщини після його смерті скінчився ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_2 рекомендовано звернутись до суду.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформаційна довідка №142061979 від 22.10.2018 року, ОСОБА_3 на праві власності належало нерухоме майно, житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно довідки, наданої адміністратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» Арбузинської селищної ради від 31.08.2023 року №1398, ОСОБА_3 по день своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав у АДРЕСА_1 .

За даними інформаційної довідки №77185105 від 03.06.2024 року, відомості про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у Спадковому реєстрі відсутні.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину в установленому порядку після смерті сина вона не прийняла та пропустила встановлений законом строк звернення із заявою про прийняття спадщини.

Частинами 2, 3 статті 1272 ЦК України встановлено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 року у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24.02.2022року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року була прийнята постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29.06.2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25.01.2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив висновок про те, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (частина 2статті 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Як встановлено, шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився 04.07.2022 року.

Позивачка є мешканкою с. Арбузинка Первомайського району Миколаївської області. Загальновідомими фактами та загальнодоступною інформацією із засобів масової інформації є те, що з 24.02.2022 року на території Миколаївської області велися активні бойові дії, частково був окупований Снігурівський район області. Міжміське та міжобласне транспортне сполучення на деякий час було призупинено. Деякий час у перші місяці військової агресії не працювали, або обмежено надавали послуги населенню органи місцевої влади, інші державні органи, зокрема й органи нотаріату. Територія Миколаївської області піддавалась ракетним обстрілам, а її мешканці були змушені організовувати свою життєдіяльність та адаптуватися до нових умов, організовувати умови для збереження життя та здоров`я свого та своїх рідних. Також слід врахувати суперечливість положень нормативних актів щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці. Отже всі зазначені обставини у сукупності, на переконання суду, мали своїм наслідком пропущення позивачкою строку для звернення із заявою про прийняття спадщини в період строку, визначеного законом, тобто існували об`єктивні істотні труднощі, що перешкоджали їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

При цьому слід врахувати, що Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі (SERKOV v. UKRAINE) «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі (CASEOFNOVIK v. UKRAINE) «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі (Ilhan v. Turkey) «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що ОСОБА_2 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті сина і таким достатнім строком є три місяці, перебіг якого рахується з дня набрання судовим рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд

у хв. а л и в :

Позовну заяву - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.О.Догарєва