Справа №295/1816/24
22.05.2024 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Єригіної І.М.,
секретаря судового засідання Барашивець Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав,
Позивач 02.02.2024 року звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування вимог вказала, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , однак не надає дитині матеріальної допомоги, дитиною не цікавиться, не бере участі у вихованні, тобто ухиляється від батьківських обов`язків.
23.02.2024 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем його проживання, проте судові повістки повернулись на адресу суду не врученими адресату, з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», причини неявки суду невідомі. Крім того, у зв`язку з тим, що відповідач систематично уникає від отримання судових повісток, його виклик в судові засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до норм ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції від 14.12.2006 року.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.04.2013 року шлюб між громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстровано відділом РАЦСу Житомирського міського управління юстиції від 03.06.2006 року, актовий запис №632 розірвано.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.05.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 28.08.2013 року до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20.09.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з 01.08.2014 року по 31.07.2019 року в розмірі 325 333,22 грн.

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 28.01.2022 року ОСОБА_4 змінила ім`я на ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 30.07.2022 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та отримала прізвище після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 »

Згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 15.03.2016 неповнолітній ОСОБА_3 має статус «дитина інвалід».

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №48914 від 07.03.2024 року та довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів №48914 від 07.03.2024 року борг по аліментам ОСОБА_2 становить 314814,65 грн.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_1 її донька, ОСОБА_2 пішов з сім`ї в 2012 році, кошти на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 , вказав, що він є братом ОСОБА_1 , зазначив, що ОСОБА_2 в 2012 році пішов з сім`ї, кошти на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає.

Згідно висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав відповідача від 30.04.2024 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 30.04.2024 року № 695, ОСОБА_2 з 2012 року з сім`єю не проживає, станом здоров`я сина не цікавиться, матеріально його не забезпечує, не спілкується, не відвідує його за місцем проживання, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, фактично втратив з сином родинні зв`язки. Виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав визначені статтею 164 СК України, до яких віднесено, зокрема, ухилення батьками від виконання своїх обов`язків від виховання дитини. Тобто, таке ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.

У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері.

З огляду на досліджені судом докази встановлено, що відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, матеріально її не забезпечує. Тому, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав відповідно до ст. 164 СК України для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору, підтверджені документально.

Керуючись ст. ст. 150, 164 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. судового збору, сплачених на підставі платіжної інструкції №0.0..1 від 02.02.2024 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 ).

Третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Житомирської міської ради (адреса: м. Житомир, майдан Корольова, 4/2).

Суддя І.М. Єригіна