Дата документу 13.09.2024
Справа № 334/7415/24
Провадження № 2/334/2913/24
УХВАЛА

про залишення позову без руху

13 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

12.09.2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся представник: адвокат Воропаєв В.В. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позові щодо підсудності посилалися на ч.2 ст.28 ЦПК України - позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо він не може з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Прохали розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований Клемо Картлійська служба цивільного реєстру Агентства розвитку державних сервісів, актовий запис №3.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та доданих до неї документів, доходжу висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, так як не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження у справі з наступних підстав.

Так, відповідно п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 5 ст.177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст.30 ЦПК).

Так, згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Відповідно матеріалів позовної заяви позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач громадянин Республіки Грузія ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно матеріалів позовної заяви на утриманні позивача малолітні або неповнолітні діти відсутні.

Позивач, посилаючись на застосування ч.2 ст.28 ЦПК України, не зазначила будь-яких доказів на існування поважних причин неможливості виїхати до місця проживання відповідача.

Таким чином, суд доходить висновку, що при визначенні підсудності даної справи відсутні підстави для застосування ч.2 ст.28 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.378 ЦПК України недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний з забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Тому позивачу необхідно надати суду докази на підтвердження існування поважних причин неможливості виїхати до місця проживання відповідача для застосування ч.2 ст.28 ЦПК України.

Крім того, з огляду на те, що відповідач є громадянином Республіки Грузія, то у даному спорі виникають правовідносини з Республікою Грузія, оскільки присутній іноземний елемент.

Враховуючи викладене, суд має застосовувати положення Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних справах від 09.01.1995 року (Договір ратифіковано Законом №451/95-ВР від 22.11.1995 року).

Згідно ст.4 Договору Договірні Сторони зносяться одна з одною через Міністерства юстиції України та Міністерство юстиції Республіки Грузії.

Відповідно ст.5 Договору прохання про здійснення правової допомоги та додатки до них складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони або російську мову. Переклад засвідчується офіційним перекладачем або нотаріусом, або посадовою особою запитуючої установи, або дипломатичним представництвом чи консульською установою запитуючої Договірної Сторони.

Тому в порядку підготовки справи до розгляду судом буде готуватися клопотання про вручення судових документів та/або вчинення окремих процесуальних дій, які мають бути перекладені на грузинську мову (ст.ст. 6-11 Договору).

Порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень регламентовано Інструкцією, затвердженою Наказом МЮ України, ДСА України №1092/5/54, зареєстрованої в МЮ України 02.07.2008 року за № 573/15264.

Згідно п.2.3 Інструкції доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

З огляду на зазначене, та у відповідності п.2.3 Інструкції, позивачу необхідно надати суду нотаріально завірений переклад на грузинську мову поданих до суду документів, які підлягають врученню відповідачу.

Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

А тому позовну заяву необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 175, 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М.Телегуз