Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 542/617/24

провадження № 2/542/267/24

23 липня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

29 березня 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, в якій просила:

- визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Позивачка мотивувала свої вимоги тим, що вона є спадкоємицею за заповітом після померлої матері ОСОБА_4 .

Вказала, що її рідна сестра ОСОБА_2 відмовилась від належної їй частини спадщини на користь позивачки, а інша сестра ОСОБА_3 у 1990 році виїхала проживати до російської федерації та з 2009 року їй не відома доля ОСОБА_3 .

Зазначила, що постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок її мати ОСОБА_4 помилково вказана як ОСОБА_5 .

У зв`язку із вказаними обставинами позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на вказаний житловий будинок.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 33).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2024 року витребувано від Новосанжарської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 47-48).

На виконання ухвали суду від 24 квітня 2024 року, з Новосанжарської державної нотаріальної контори надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , заведена за № 560/2010 (а.с. 68-105).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03 червня 2024 року залучено до участі у цивільній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , 1956 року народження (а.с. 109).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 113).

Позивачка та її представник адвокат Щербак Т.О. в судове засідання не з`явилися, до суду від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 146).

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, щодо задоволення позову не заперечують (а.с. 44).

Третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, у якій просила розгляд справи здійснити без її участі, також вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю, просила їх задовольнити (а.с. 145).

Третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день та час судового розгляду повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Судівською сільською радою Новосанжарського районного Полтавської області ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 13 (а.с. 8, 71).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Судівської сільської Ради народних депутатів Охналь А.В. 18 липня 1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7 ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно з яким, все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла дочкам: ОСОБА_2 , 1953 року народження, ОСОБА_1 , 1954 року народження, ОСОБА_3 , 1956 року народження (а.с. 74).

За даними спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 була заведена спадкова справа № 560/2010. Із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 . Від ОСОБА_2 надійшла заява про відмову від прийняття спадщини на користь сестри ОСОБА_1 . Інших заяв про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило (а.с. 67-105).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради № 20/15.2-38 від 07.02.2024, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с. 27).

Відповідно до довідки Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 259/05-05 від 09.12.2010, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою проживала одна (а.с. 75).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області П`ятенко Л.І., спадкоємцем земельної ділянки, яка розташована на території с. Судівка Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з кадастровим номером :01:001:0090 площею 0,15 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є її дочка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Свідоцтво серії НОМЕР_2 зареєстровано в реєстрі за № 1-904 (а.с. 12, 96).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори Полтавської області Курочкіним О.О. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок ОСОБА_4 помилково вказана як ОСОБА_5 (а.с. 26).

Рішенням виконавчого комітету Новосанжарської районної Ради народних депутатів Полтавської області № 304 від 12.12.1989 вирішено оформити право особистої власності на жилі будинки, що належать, зокрема, громадянам с. Судівка Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 126).

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Полузірської сільської Ради народних депутатів 16 січня 1990 року на підставі рішення виконкому Новосанжарської районної сільської Ради народних депутатів № 304 від 12.12.1989, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 в цілому дійсно належить колгоспному двору, голова якого ОСОБА_5 на праві особистої власності (а.с. 19).

Рішенням 4 сесії 7 скликання Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 09 лютого 2016 року вирішено перейменувати назви вулиць та провулків по населених пунктах сільської ради, згідно з додатком, зокрема, АДРЕСА_2 (а.с. 127-128).

Відповідно до повідомлення ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 7523 від 14.07.2023, на підставі свідоцтва на право особистої власності, виданого Виконавчим комітетом Полузірської сільської Ради народних депутатів від 16.01.1990 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_5 . Станом на 12.07.2023 нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, реставрація - відсутні (а.с. 20).

Згідно з технічним паспортом, виготовленим ПП ПБТІ «Інвентаризатор» за адресою: АДРЕСА_1 розташований житловий будинок А-1, загальною площею 58,8 кв.м., сарай Б, літня кухня Б1, колодязь питний - № 1, огорожа - № 2 (а.с. 21-25).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 19.03.2024, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0090 за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , підставою виникнення права є свідоцтво про право на спадщину, видане державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори П`ятенко Л.І. № 1-904 від 25.05.2011, документ, що посвідчує право Державний акт серії ЯК 952159 від 22.06.2010 (а.с. 13-18).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 травня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-904, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з у рахуванням частини спадкового майна від якої відмовилась дочка померлої ОСОБА_2 , а саме: приватизованої земельної ділянки площею 0, 15 га з кадастровим номером :01:001:0090, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться на території с. Судівка Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 952159, виданого Судівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 22.06.2010, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24 (а.с. 96).

Відповідно до Держаного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 952159, виданого Судівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 22.06.2010, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24, ОСОБА_4 на підставі рішення 20 сесії 5 скликання Судівської сільської ради від 19 вересня 2008 року є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0090, площею 0,150 га., переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться на території с. Судівка Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 82- зворот, 83).

Згідно із частиною першою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з положеннями ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку (ВС/КЦС № 343/1048/17 від 18.03.19р.).

До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ст. 1221 ЦК України).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1270 ЦК України, визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За правилами ч. 1, 6 статті 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

За змістом положень статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Статтею 1296 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

З урахуванням зазначених положень закону, а також на підставі досліджених доказів суд дійшов висновків про те, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом щодо майна померлої ОСОБА_4 та яка за правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину шляхом подання до нотаріуса відповідної заяви у встановлений законом строк.

Крім неї із заявою до Новосанжарського державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_2 , дочка померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , яка відмовилася від спадщини після померлої матері на користь своєї сестри ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд на підставі досліджених доказів та матеріалів спадкової справи також встановив, що від інших осіб заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори не надходили, а також відсутні інші спадкоємці, які проживали на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем.

Відповідно до відомостей виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області № 73/15.2-38 від 06.06.2024 громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с. Судівка Новосанжарського району Полтавської області за даними реєстру територіальної громади не значиться, оскільки вибула на постійне місце проживання в російську федерацію. Враховуючи що, ОСОБА_6 протягом 6 місяців після смерті матері не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на день смерті спадкодавця ОСОБА_4 не проживала разом з нею, вона вважається такою, що не прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що померлій ОСОБА_4 на праві власності належав, зокрема, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, позивачка позбавлена можливості оформити належним чином свої права на спадкове майно, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок ОСОБА_4 помилково вказана як ОСОБА_5 .

Та обставина, що у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок ім`я померлої ОСОБА_4 вказано помилково, тобто замість « ОСОБА_7 » помилково вказано « ОСОБА_8 », підтверджується наданими письмовими доказами, а саме: витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0090, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , державним актом серії ЯК № 952159 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0090, переданої ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у с. Судівка Полтавського району Полтавської області.

Так, із сукупності наданих документів слідує, що спірний житловий будинок, на який просить визнати право власності позивачка побудований на земельній ділянці, що розташована у с. Судівка Полтавського району Полтавської області та має кадастровий номер :01:001:0090. Вказана земельна ділянка була надана саме ОСОБА_4 для будівництва житлового будинку на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги той факт, що судом на підставі сукупності наданих доказів достовірно встановлено факт належності спадкодавцеві на праві власності спірного нерухомого майна, спадкоємець ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після померлої матері ОСОБА_4 , однак позбавлена можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на спростування зазначених висновків суду.

Водночас, представник відповідача проти позову не заперечує, про що надала суду письмову заяву.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачка у визначений законом процесуальний спосіб довела перед судом обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, з огляду на що суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76, 77, 79, 89, 258, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: вул. Центральна, 23, селище Нові Санжари Полтавського району Полтавської області, 39300;

треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання не відоме.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.

Повне рішення складено 02 серпня 2024 року.