Справа № 357/9874/24
Провадження № 2-с/357/83/24
У Х В А Л А

13 вересня 2024 рокусуддя Білоцерківський міськрайонний суд Київської області Бондаренко О. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про скасування судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу,

В С Т А Н О В И В:

12.09.2024 представник заявника, адвокат Погребняк Володимир Олексійович, звернувся до суду з даною заявою, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», в якій просить скасувати судовий наказ від 09.09.2024 у справі №357/9874/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу в сумі 1825,83 грн, інфляційних втрат в розмірі 16,28 грн, трьох відсотків річних в розмірі 17,61 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн. Заявник зазначає про повну необґрунтованість та безпідставність вимог стягувача, а судовий наказ Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2024 таким, що підлягає скасуванню, мотивуючи тим, що заявник, на підтвердження своїх вимог щодо стягнення заборгованості, в якості додатку до заяви долучив вимогу від 12.04.2024, зі змісту якої вбачається, що на адресу боржника направлено відповідну інформацію щодо необхідності погашення наявної заборгованості за розподіл природного газу. Зазначену вимогу від 12.04.2024 боржник отримала на початку травня 2024 року і відразу після ознайомлення з її змістом здійснила усі залежні від неї дії щодо погашення наявної перед заявником заборгованості. Так, 02 травня 2024 року, боржник здійснила перший платіж задля погашення заборгованості у розмірі 300 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1 від 02.05.2024, 08 травня 2024 року боржник здійснила другий платіж задля погашення заборгованості у розмірі 500 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1 від 08.05.2024, 18 червня 2024 року боржник здійснила третій платіж задля погашення заборгованості у розмірі 350 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 18.06.2024, 05 липня 2024 року боржник здійснила четвертий платіж задля погашення заборгованості у розмірі 1034,50 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1 від 05.07.2024. Таким чином, станом на 05 липня 2024 року, боржник здійснила погашення наявної в неї заборгованості на загальну суму 2184,50 грн. Наразі боржник вживає усі залежні від неї заходи для забезпечення виконання свого зобов`язання перед заявником та погашення наявної в неї заборгованості. Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог заявника означає наявність спору про право.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви боржника та скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України та подана в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 170 ЦПК України, оскільки судовий наказ від 09.09.2024 заявник отримав 09.09.2024 та із заявою звернувся до суду 12.09.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2024 Білоцерківським міськрайонним судом, на підставі заяви стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природнього газу в сумі 1825,83 грн, інфляційних втрат в сумі 16,28 грн, 3% річних в сумі 17,61 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн (а.с. 1-6, 50).

З довідки про фінансовий стан споживача (а.с. 31), вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та в період з 01.09.2023 по 30.04.2024 рахується заборгованість в розмірі 1825,83 грн.

Однак, із заяви про скасування судового наказу, вбачається, що між сторонами є спір з приводу нарахування та оплати послуг.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як роз`яснено в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Таким чином, заява про скасування судового наказу є обґрунтованою підставою для скасування судового наказу.

Дослідивши матеріали справи та матеріали додані до заяви, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , про скасування судового наказу, оскільки з даних матеріалів вбачається, що між сторонами існує спір з приводу нарахування та оплати послуг з розподілу природного газу, який підлягає розгляду судом у спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Керуючись ч. 3 ст. 171 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити.

Судовий наказ Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2024 у справі №357/9874/24, провадження №2н/357/1777/24, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу скасувати, роз`яснивши Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», його право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Бондаренко