Справа № 643/6576/24
Провадження № 2/643/3399/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді -Майстренко О.М., за участю секретаря Росликової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про про визнання батьківства та про зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просить встановити, що він- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є біологічним батьком ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові, про що зроблено відповідний актовий запис № 146. Зобов`язати Харківський міський

відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести зміни до актового запису №146 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненого 10.09.2008 р. Київським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, вказавши в графі батько ОСОБА_1 громадянин України, в графі Прізвище ОСОБА_4 ; в графі по-батькові - ОСОБА_5 та видати нове свідоцтво про народження. Дату на місце народження дитини залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він в листопаді 2007р. познайомився з ОСОБА_2 , вони почали зустрічатися та в них був інтимний зв`язок. Їхні відносини тривали місяць, а потім вони розійшлися, але продовжували спілкуватися. Наприкінці 2008 р. він дізнався від знайомих, що ОСОБА_2 народила дитину, виховує її самостійно та він вирішив допомагати їй матеріально, оскільки в нього залишились почуття симпатії до неї. Багато років він періодично, коли міг, надавав відповідачу матеріальну допомогу. З 24.02.2022р. в Україні оголошено військовий стан, частина Харківської області була окупована, Печенізький район знаходився під постійним обстрілом та він був вимушений виїхати звідти до м. Харкова. На початку 2023р. ОСОБА_2 переїхала з дитиною до м. Харкова та він допоміг їй знайти житло неподалік від нього. 11.08.2023р. ОСОБА_2 запросила його на день народження доньки. Коли він придивися до її доньки йому здалося, що вона дуже схожа на нього та зіставивши дату народження дівчинки, він зрозумів, що вона може походити від нього. Після чого позивач почав частіше навідувати дитину, спілкуватися з дівчинкою, передавати матері гроші на її утримання та дати дитині кишенькових грошей на потреби, оскільки в нього почалось батьківське почуття до дівчинки, але ж ОСОБА_2 не зізнавалася, хто батько дитини, пояснюючи, що вона мати-одиначка та її батько записаний в свідоцтві про її народження зі слів матері. ІНФОРМАЦІЯ_4 , коли він з відповідачем та її донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 святкували Новий рік, відповідач зізналася, що біологічним батьком ОСОБА_6 є він, а не зізнавалася вона раніше, оскільки перебувала у статусі матері-одиначки та отримувала щомісячні виплати від держави. З цього часу він почав ще частіше відвідувати доньку, спілкуватися з нею, в них дуже теплі відносини, вона знає, що він її біологічний батько та називає його татом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Подав письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду нотаріальну заяву, в якій визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, підтвердила що батьком її дитини є позивач та не заперечує проти встановлення батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Просить справу розглядати за її відсутністю.

Представники третіх осіб: Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, часі місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає позовну заяву обгрунтованою, а тому задовольняє її з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач в листопаді 2007р. познайомився з ОСОБА_2 , вони почали зустрічатися та в нас був інтимний зв`язок. Їхні відносини тривали місяця, а потім вони розійшлися, але продовжували спілкуватися.

Як зазначає позивач, наприкінці 2008 р. він дізнався від знайомих, що ОСОБА_2 народила дитину, виховує її самостійно та він вирішив допомагати їй матеріально, оскільки в

нього залишились почуття симпатії до ОСОБА_2 .. Багато років позивач періодично, коли мав можливість, надавав останній матеріальну допомогу.

З 24.02.2022р. в Україні оголошено військовий стан, частина Харківської області була

окупована, при цьому Печенізький район знаходився під постійним обстрілом та позивач був вимушений виїхати мешкати до м. Харкова.

На початку 2023р. ОСОБА_2 переїхала з дитиною до м. Харкова та позивач допоміг їй знайти житло неподалік від нього. 11.08.2023р. ОСОБА_2 запросила позивача на день народження доньки. Коли ОСОБА_1 придивився до її доньки йому здалося, що вона дуже схожа на нього та зіставивши дату народження дівчинки, він зрозумів, що вона може бути його донькою. Позивач почав частіше бувати дома у ОСОБА_2 та її доньки, навідувати дитину, проводити з нею більше часу, спілкуватися з дівчинкою, передавати матері гроші на її утримання та давати дитині кишенькових грошей на потреби, оскільки в нього почалось батьківське почуття до дівчинки. При цьому ОСОБА_2 не зізнавалася, хто батько дитини, пояснюючи, що вона мати-одиначка та її батько записаний в свідоцтві про її народження зі слів матері.

31 грудня 2023 року, при спільному святкуванні Нового року з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач ОСОБА_2 зізналася, що біологічним батьком дитини є саме він- ОСОБА_1 , а не зізнавалася вона раніше, оскільки перебувала у статусі матері- одиначки та отримувала щомісячні виплати від держави. З цього часу позивач почав ще частіше відвідувати доньку, спілкуватися з нею, в них дуже теплі відносини, вона знає, що він її біологічний батько та називає його татом.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не

перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька

дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Отже, як біологічний батько дитини ОСОБА_1 звертається до суду з вимогами про визнання батьківства в порядку позовного провадження.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про

судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив,

що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 Сімейного кодексу України, батьківство дитини може бути визнане за рішенням суду в порядку позовного провадження в цивільному судочинстві. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо

батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості,

необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо

походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Згідно з положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до пп. 2.13., 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011р. № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Основним нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану є Закон України «Про державну реєстрацію актів

цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-УІ.

Відповідно до положень статті 1 даного Закону він регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану та не поширюється на порядок проведення реєстрації громадянства України.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу,

зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частинами 1-3 статті 9 цього Закону визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація, що міститься в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає

розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких

посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом

державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Згідно з п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено

органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу

державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про

можливість оскарження його у судовому порядку.

Процедура внесення змін до актових записів цивільного стану закріплена розділом другим Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Частиною 3 та 4 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного

Стану» передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 р. №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 р. за № 55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 1.5 Правил визначено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на яких заявники за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у

них, проставляють власні підписи.

Працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, звіряє відомості, зазначені заявником у заяві, з паспортом або паспортним документом. Суперечливі дані в документах письмово пояснюються заявником. Документи, які мають необумовлені виправлення, підчистки або викликають сумніви щодо їх достовірності, перевіряються особливо ретельно та у разі потреби направляються для проведення їх експертизи до судово- експертної установи Міністерства юстиції України (за рахунок заявника).

Пунктом 1.7 Правил встановлено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих

Правил.

Відповідно до пунктів 2.6, 2.7, 2.18 Правил внесення змін до актових записів цивільного

стану, їх поновлення та анулювання, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші

документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Якщо актовий запис цивільного стану, до якого потрібно внести зміни, зберігається в архіві іншого відділу державної реєстрації актів цивільного стану України, то відділ державної

реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, надсилає відповідний запит щодо підтвердження відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану, яке в подальшому додається до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян у відповідній справі.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за

місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану.

Згідно підпункту 2.13.2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Відповідно до п.п. 2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Згідно п. 2.22. Правил, після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається або надсилається для вручення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його проживання свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп «Повторно». Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому

порядку.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення

неправильності запису в актах громадянського стану» в порядку встановлення неправильності

записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акту або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по- батькові, місця і дати народження).

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду нотаріальну заяву від 12.06.2024 року про визнання батьківства, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО Бондаренко Ю.В., реєстровий № 424, в якій вона визнала позов у повному обсязі та просить його задовольнити, справу розглядати за її відсутністю, просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком її неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести відповідна зміни до актового запису про народження.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання

учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення

цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину

невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами

та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не

може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування

доказів судом у випадку, коли він має сумнів у добросовісному здійсненні учасниками справи

їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що позивач являється біологічним батьком дитини, відповідач не спростовує цього факту, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6, 10,13,81, 206, 263-265, 280, 286, 287, 353 ЦПК України, ст.ст. ст.. ст. 55, 126, 128, 130, 134, 135 СК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенцією ООН «Про права дитини», суд -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

паспорт НОМЕР_1 , виданий 03.11.2020 органом 6349, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 є біологічним батьком ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові, про що зроблено відповідний актовий запис № 146.

Зобов`язати Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести зміни до актового запису №146 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненого 10.09.2008 р. Київським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, вказавши в графі батько ОСОБА_1 громадянин України, в графі Прізвище ОСОБА_4 ; в графі по-батькові - ОСОБА_5 та видати нове свідоцтво про народження. Дату на місце народження дитини залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського

апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повний текст рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.