Справа № 444/3652/24
Провадження № 2/444/1292/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання права власності на частки спадкового майна колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування за заповітом, визнання права власності на частку в майні двору члена колишнього колгоспного типу двору,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просять визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 92,7 м2, житловою площею 65,9 м2, допоміжна площа 26,8 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, з яких право власності на 1/5 частину даного майна, яка належала ОСОБА_3 як члену колишнього колгоспного типу двору, на 1/5 частину даного майна, яка фактично успадкована ОСОБА_3 за заповітом, але юридично не оформлена після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на 1/5 частина даного майна, яка фактично успадкована ОСОБА_3 за законом, але юридично не оформлена після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , крім того визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/5 частину даного житлового будинку, а також визнати за ОСОБА_2 , як членом колишнього колгоспного типу двору право власності на 1/5 частину цього ж житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Позовні вимоги мотивують тим, що ОСОБА_1 є дочкою позивача ОСОБА_2 , відповідно ОСОБА_3 є дідом ОСОБА_1 , а ОСОБА_6 є її бабою.

Зазначають, шо будинок АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_7 .

Виходячи з даних, так як будинок станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_2 (до перейменування 1-го Травня) Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області була ОСОБА_4 , 1910 року народження, а членами двору: ОСОБА_3 , 1943 року народження, ОСОБА_6 , 1938 року народження, ОСОБА_8 , 1972 року народження, і ОСОБА_5 , 1973 року народження, з врахуванням рівності часток усіх членів двору, відповідно їм належало по 1/5 частці у даному дворі (будинку).

Стверджують, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та якою було складено заповіт в користь ОСОБА_3 , відкрилася спадщина, в тому числі і на частку в житловому будинку АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв спадщину як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті своєї матері, ОСОБА_4 , оскільки був зареєстрований та постійно проживав з нею на день її смерті, тобто станом на 27 листопада 2004 року, не відмовлявся від прийняття спадщини.

Однак, юридично спадщину після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 не оформив, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не реєструвалася.

Після смерті члена колишнього колгоспного типу двору ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрилася спадщина за законом, в тому числі і на частку в житловому будинку АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_5 як члену колишнього колгоспного типу двору.

ОСОБА_3 як батько померлого ОСОБА_5 був спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина.

ОСОБА_3 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв спадщину як єдиний спадкоємець за законом першої черги після смерті сина, ОСОБА_5 , оскільки був зареєстрований та постійно проживав з ним на день його смерті, тобто станом на 24 квітня 2016 року, не відмовлявся від прийняття спадщини.

Однак, юридично спадщину після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_3 не оформив.

Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, ним за життя було складено заповіт на все майно в користь ОСОБА_1 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за життя нею також було складено заповіт на все майно в користь ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті свого діда, ОСОБА_3 та баби, ОСОБА_6 , оскільки проживала з ними на день їх смерті, не відмовилася від прийняття спадщини, а також прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 і враховуючи норму ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, ОСОБА_6 , звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину після її смерті.

ОСОБА_1 Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вихідним № 1079/01-16 від 21 грудня 2023 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галань Ольгою Ярославівною було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме через те, що ОСОБА_1 як заявником надано свідоцтво про право власності на будинок з якого вбачається, що господарство в АДРЕСА_2 , головою якого був ОСОБА_7 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 відноситься до колгоспного двору типу, а згідно довідки Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 14 від 06 липня 2023 року за № 471 станом на 30 червня 1990 року головою двору була вказана ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інші члени двору. Після смерті ОСОБА_4 її син, ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину фактично прийняв, а юридично не оформив.

Листом за вихідним № 1080/01-16 від 21 грудня 2023 року Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції фактично відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки не було подано в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документа на житловий будинок АДРЕСА_2 на члена двору, а саме ОСОБА_6 , яка відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 14 від 06 липня 2023 року за № 471 станом на 30 червня 1990 року була членом колгоспного двору (будинку), що розташований в АДРЕСА_2 .

А тому вважають, що право позивача ОСОБА_1 на спадкування 4/5 часток житлового будинку АДРЕСА_2 підлягає захисту в судовому порядку.

Крім того заначають, що ОСОБА_2 була членом колгоспного типу двору АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 року та до 15.04.1991 року не втратила права на частку в майні двору, а тому з врахуванням рівності часток членів колгоспного типу двору за нею підлягає визнанню право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору.

Як наслідок просять позов задовольнити.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 30 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 11 вересня 2024 року о 11 год. 30 хв.

Витребувано із Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області копію спадкової справи № 231/2023, яка зареєстрована 07 липня 2023 року після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію спадкової справи № 230/2023, яка зареєстрована 07 липня 2023 року після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , копію спадкової справи, а у разі не реєстрації спадкової справи, належним чином завірену копію інформаційної довідки щодо відсутності реєстрації спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду письмові заяви, у яких просять справу розглядати у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішення справи покладаються на думку суду.

Представник третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Крім того на виконання вимог ухвали суду із Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області надійшли належним чином завірена копія спадкової справи № 231/2023, яка зареєстрована 07 липня 2023 року після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія спадкової справи № 230/2023, яка зареєстрована 07 липня 2023 року після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , копію інформаційних довідок щодо відсутності реєстрації спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , копія спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивачів, представника відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач фактично не заперечує проти позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у селі Туринка, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України № НОМЕР_1 , який виданий 12 грудня 2017 року органом 4628, а позивач ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у селі Туринка, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 28 жовтня 1997 року.

Викладеним у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_3 , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 06 жовтня 2017 року, стверджується, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 06 жовтня 2017 року у Туринківській сільській раді Жовківського району Львівської області, про що 06 жовтня 2017 року було складено відповідний актовий запис № 09. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_11 , дружини- ОСОБА_11 .

Тобто, дошлюбним (дівочим) прізвищем позивача ОСОБА_1 було ОСОБА_12 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 17 липня 1996 року, вбачається, що ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження ІНФОРМАЦІЯ_8 зроблено відповідний актовий запис за № 21. Її батьком є ОСОБА_13 , матір`ю ОСОБА_2 .

Викладеним у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 01 травня 1993 року, стверджується, що ОСОБА_13 та ОСОБА_8 уклали шлюб 01 травня 1993 року у Туринківській сільській раді Жовківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 01 травня 1993 року було зроблено запис за № 4. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині ОСОБА_12 .

Тобто, дошлюбним прізвищем позивача ОСОБА_2 було Велика.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , яке видане Туринківською сільською радою Львівської області 19 лютого 1972 року, вбачається, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що в книзі реєстрації актів про народження 19 лютого 1972 року було зроблено запис за № 4. Її батьком є ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_6 .

Тобто, ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_2 , а ОСОБА_6 є її матір`ю.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 є дочкою позивача ОСОБА_2 , відповідно ОСОБА_3 є дідом ОСОБА_1 , а ОСОБА_6 є її бабою.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , яке видане повторно Туринківською сільською радою Львівської області 15 травня 1957 року, вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 13 листопада 1943 року було зроблено запис за № 54. Його батьком є ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_4 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 яке видане Туринківською сільською радою Львівської області 21 липня 1973 року, вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що в книзі реєстрації актів про народження 21 липня 1973 року було зроблено запис за № 23. Його батьком є ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_6 .

Вкладеним у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 1, сформованим 18 квітня 2024 року Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стверджується, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зареєстрували шлюб 11 січня 1950 року у виконавчому комітеті Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області, про що було складено актовий запис № 14.

З свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке видане виконкомом Туринківської сільської ради 15 травня 1987 року згідно рішення Нестеровського райвиконкому № 87 від 16 квітня 1987 року та записаного 17 травня 1987 року в реєстрову книгу за № 93, вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_7 .

Викладеним у довідці № 569, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, стверджується, що колишня вулиця 1-го Травня в селі Туринка Жовківського району Львівської області змінена на вулицю І. Франка рішенням шостої сесії двадцять першого скликання Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області від 16 жовтня 1991 року.

З виписки з погосподарської книги № 3 Турнківської сільської ради Жовківського району Львівської області станом на 30 червня 1990 року № 570, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що будинок в АДРЕСА_2 (до перейменування 1-го Травня) Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області станом на 30 червня 1990 року належав до колгоспного типу двору, станом на 30 червня 1990 року були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , 1910 року народження, голова колгоспного двору, ОСОБА_3 , 1943 року народження, син, ОСОБА_6 , 1938 року народження, невістка, ОСОБА_8 , 1972 року народження, онука і ОСОБА_5 , 1973 року народження, онук.

Викладеним у виписці з погосподарської книги № 3 Турнківської сільської ради Жовківського району Львівської області станом на 15 квітня 1991 року № 571, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, стверджується, що будинок в АДРЕСА_2 (до перейменування 1-го Травня) Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області станом на 15 квітня 1991 року належав до колгоспного типу двору, станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , 1910 року народження, голова колгоспного двору, ОСОБА_3 , 1943 року народження, син, ОСОБА_6 , 1938 року народження, невістка, ОСОБА_8 , 1972 року народження, онука і ОСОБА_5 , 1973 року народження, онук.

Згідно ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Виходячи з даних, так як будинок станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_2 (до перейменування 1-го Травня) Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області була ОСОБА_4 , 1910 року народження, а членами двору: ОСОБА_3 , 1943 року народження, ОСОБА_6 , 1938 року народження, ОСОБА_8 , 1972 року народження, і ОСОБА_5 , 1973 року народження, з врахуванням рівності часток усіх членів двору, суд приходить до висновку, що відповідно їм належало по 1/5 частці у даному дворі (будинку).

Суд враховує, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 07 травня 1990 року в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 , яке видане Туринківською сільською радою Львівської області 07 травня 1990 року.

Тобто ОСОБА_7 станом на 30.06.1990 року та на 15.04.1991 року не був членом колгоспного типу двору, оскільки помер ще ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Велика ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 29 листопад 2004 року в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 29 листопада 2004 року.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

А тому, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, в тому числі і на частку в житловому будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Велика ОСОБА_16 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на час смерті і на за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_3 .

Даний заповіт 19 листопада 2004 року був посвідчений ОСОБА_17 , виконуючою обов`язків секретаря виконкому Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 237.

Даний заповіт заповідачем не змінювався і не скасовувався, що підтверджується записом старости села Л. Великої.

А тому, ОСОБА_3 був спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Суд бере до уваги що ОСОБА_18 та ОСОБА_19 є фактично тотожними іменами, відповідно по батькові ОСОБА_20 та ОСОБА_21 також. ОСОБА_22 та ОСОБА_23 також є тотожними іменами, як і ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .

Тобто, зважаючи на викладене вище, чоловік ОСОБА_4 , ОСОБА_26 ( ОСОБА_27 помер ще до її смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

З довідки № 551, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянка ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АДРЕСА_2 .

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

З довідки № 563, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянин ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав разом з громадянкою ОСОБА_4 до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_2 і вели спільне господарство.

З довідки № 557, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що на день смерті громадянки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 мала такий склад сім`ї: ОСОБА_3 , 1943 року народження, син; ОСОБА_6 , 1938 року народження, невістка; ОСОБА_8 , 1972 року народження, онука; ОСОБА_5 , 1973 року народження, онук; ОСОБА_13 , 1967 року народження, зять; ОСОБА_28 , 1993 року народження, правнук і ОСОБА_10 , 1996 року народження, правнука.

Тобто ОСОБА_3 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв спадщину як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті своєї матері, ОСОБА_4 , оскільки був зареєстрований та постійно проживав з нею на день її смерті, тобто станом на 27 листопада 2004 року, не відмовлявся від прийняття спадщини.

Однак, юридично спадщину після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 не оформив, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не реєструвалася.

Член колишнього колгоспного типу двору ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 26 квітня 2016 року було складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_11 , яке видане Турнківською сільською радою Жовківського району Львівської області 26 квітня 2016 року.

А тому, після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на частку в житловому будинку АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_5 як члену колишнього колгоспного типу двору.

З довідки № 555, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянин ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_2 .

З довідки № 568, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що заповіт від імені громадянина ОСОБА_5 у Туринківській сільській раді не посвідчувався.

Не посвідчувався заповіт від імені ОСОБА_5 і нотаріусом, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори).

Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Так як заповіт від імені ОСОБА_5 не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Тобто, ОСОБА_3 як батько померлого ОСОБА_5 був спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина.

З довідки № 564, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянин ОСОБА_3 , батько ОСОБА_5 , був зареєстрований та проживав разом з сином, ОСОБА_5 , до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , в АДРЕСА_2 і вели спільне господарство.

Тобто, ОСОБА_3 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв спадщину як єдиний спадкоємець за законом першої черги після смерті сина, ОСОБА_5 , оскільки був зареєстрований та постійно проживав з ним на день його смерті, тобто станом на 24 квітня 2016 року, не відмовлявся від прийняття спадщини.

Однак юридично спадщину після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_3 не оформив.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 12 квітня 2018 року було складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_12 , яке видане виконавчим комітетом Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області 12 квітня 2018 року.

ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати йому на час його смерті і на що за законом він матиме право, заповів своїй онуці, ОСОБА_1 , тобто позивачу 1 у справі.

Даний заповіт 12 березня 2018 року був посвідчений ОСОБА_29 , секретарем виконкому Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 19.

Даний заповіт заповідачем не змінювався і не скасовувався, що підтверджується записом старости села Л. Великої.

Велика ОСОБА_30 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 23 січня 2023 року було складено відповідний актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_13 , яке видане старостою Турнківського старостинського округу № 14 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 23 січня 2023 року.

ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на час її смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своїй онуці, ОСОБА_1 , тобто позивачу 1 у справі.

Даний заповіт 12 березня 2018 року був посвідчений ОСОБА_29 , секретарем виконкому Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 18.

Даний заповіт заповідачем не змінювався і не скасовувався, що підтверджується записом старости села Л. Великої.

З довідки № 553, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянин ОСОБА_3 зареєстрований та проживав до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у АДРЕСА_2 .

З довідки № 554, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянка ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 , у АДРЕСА_2 .

З довідки № 561, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянка ОСОБА_1 проживала разом з громадянином ОСОБА_3 до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області і вели спільне господарство.

З довідки № 562 яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 19 квітня 2024 року, вбачається, що громадянка ОСОБА_1 проживала разом з громадянкою ОСОБА_6 до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 і вели спільне господарство.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Крім того, ОСОБА_1 звернулася в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, ОСОБА_6 , в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_31 .

Тобто, ОСОБА_1 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті свого діда, ОСОБА_3 та баби, ОСОБА_6 , оскільки проживала з ними на день їх смерті, не відмовилася від прийняття спадщини, а також прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 і враховуючи норму ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, ОСОБА_6 , звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину після її смерті.

Внаслідок звернення позивача ОСОБА_1 Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області 07 липня 2023 року було зареєстровано після смерті ОСОБА_3 спадкову справу № 231/2023, номер у спадковому реєстрі 70903000, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 73115276 від 07 липня 2023 року.

Державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань Ольгою Ярославівною 29 липня 2024 року були видані позивачу 1 ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , 1943 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1) серії НОМЕР_14 , яке зареєстроване в реєстрі за № 1250, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,5022 га, що розташована на території Туринківської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією, Львівської області 30 січня 2009 року серії ЯД № 437183, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 01:09:455:00028, кадастровий номер землі :30:000:0027; 2) серії НТM № 118476, яке зареєстроване в реєстрі за № 1251, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,4701 га, що розташована на території Турнківської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 30 січня 2009 року серії ЯД № 437149, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 01:09:455:00029, кадастровий номер землі :02:000:0027; 3) серії НТM № 118477, яке зареєстроване в реєстрі за № 1252, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,1000 га, що розташована на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 20 листопада 2001 року серії ЛВ № 013279, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 493, кадастровий номер :28:000:0066, після смерті якої ОСОБА_3 спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав; 4) серії НТM № 118478, яке зареєстроване в реєстрі за № 1253, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,7100 га, що розташована на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 20 листопад 2001 року серії ЛВ № 013279, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 493, кадастровий номер землі :35:000:0276, після смерті якої ОСОБА_3 спадщину фактичну прийняв, але не оформив своїх спадкових прав.

Факт видачі позивачу ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 підтверджує те, що вона прийняла спадщину після його смерті.

Позивач ОСОБА_1 є власницею даного майна, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 388685193, № 388687245, № 388690035, № 388691812 відповідно, які сформовано ОСОБА_32 , Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області 29 липня 2024 року.

Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вихідним № 1079/01-16 від 21 грудня 2023 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галань Ольгою Ярославівною було відмовлено позивачу 1 ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме через те, що ОСОБА_1 як заявником надано свідоцтво про право власності на будинок з якого вбачається, що господарство в АДРЕСА_2 , головою якого був ОСОБА_7 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 відноситься до колгоспного двору типу, а згідно довідки Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 14 від 06 липня 2023 року за № 471 станом на 30 червня 1990 року головою двору була вказана ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інші члени двору. Після смерті ОСОБА_4 її син, ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину фактично прийняв, а юридично не оформив.

Всі члени двору мають право на частку, частка померлих не визначена в майні двору.

Внаслідок, звернення позивача 1 ОСОБА_1 Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області 07 липня 2023 року було зареєстровано після смерті ОСОБА_6 спадкову справу № 230/2023, номер у спадковому реєстрі 70902964, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 73115191 від 07 липня 2023 року.

Однак, листом за вихідним № 1080/01-16 від 21 грудня 2023 року Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції фактично відмовлено позивачу 1 ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки не було подано в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документа на житловий будинок АДРЕСА_2 на члена двору, а саме ОСОБА_6 , яка відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 14 від 06 липня 2023 року за № 471 станом на 30 червня 1990 року була членом колгоспного двору (будинку), що розташований в АДРЕСА_2 .

У випадку відсутності такого документа, роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із довідки № 3363, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 18 червня 2024 року, вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року, житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Туринківської сільської ради 15 травня 1987 року згідно рішення Нестеровського райвиконкому № 87 від 16 березня 1987 року за записано 17 травня 1987 року в реєстрову книгу № 93. Дублікат свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок не видавався.

Згідно нового адміністративно-територіального устрою України село Туринка належить до Жовківської територіальної громади Львівського району Львівської області.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином право власності на колгоспний двір (житловий будинок) АДРЕСА_1 було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом під час судового розгляду, в позивачів відсутній правовстановлюючий документ на частку майна померлої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 17 червня 2024 року, та з довідки-характеристики № 3362, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 18 червня 2024 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 , вбачається, що рік побудови житлового будинку 1967, загальна площа житлового будинку 92,7 м. кв., житлова площа 65,9 м. кв., допоміжні приміщення: коридор, площею 4,8 м. кв., кладова, площею 5,8 м. кв., коридор, площею 12,3 м. кв., гардеробна, площею 3,9 м. кв., разом допоміжна площа 26,8 м. кв.

При будинку є: літня кухня, сарай, сарай, погріб та споруди: ворота, огорожа, колодязь.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, позивач ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 щодо 3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , з яких 1/5 частина даного майна належала ОСОБА_3 як члену колишнього колгоспного типу двору, 1/5 частина даного майна фактично ним успадкована за заповітом, але юридично не оформлена після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 1/5 частина даного майна фактично ним успадкована за законом, але юридично не оформлена після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також позивач позивач ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 щодо 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_6 як члену колишнього колгоспного типу двору.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , оскільки проживала разом із спадкодавцями на день їх смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після їх смерті, а після смерті ОСОБА_6 навпаки ще в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину.

А тому, право позивача ОСОБА_1 на спадкування 4/5 часток житлового будинку АДРЕСА_2 підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на 4/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Крім того, позивач ОСОБА_2 була членом колгоспного типу двору АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 року та до 15.04.1991 року не втратила права на частку в майні двору, а тому з врахуванням рівності часток членів колгоспного типу двору та встановлених судом обставин справи за нею підлягає визнанню право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_15 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 92,7 м2, житловою площею 65,9 м2, допоміжна площа 26,8 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, з яких право власності на 1/5 частину даного майна, яка належала ОСОБА_3 як члену колишнього колгоспного типу двору, на 1/5 частину даного майна, яка фактично успадкована ОСОБА_3 за заповітом, але юридично не оформлена після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на 1/5 частина даного майна, яка фактично успадкована ОСОБА_3 за законом, але юридично не оформлена після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_15 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 92,7 м2, житловою площею 65,9 м2, допоміжна площа 26,8 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_16 , як членом колишнього колгоспного типу двору, право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 92,7 м2, житловою площею 65,9 м2, допоміжна площа 26,8 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 11 вересня 2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.