УХВАЛА

23 травня 2024 року

м. Київ

справа № 760/11927/16-ц

провадження № 61-3985св24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Коломієць Г. В. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання кредитного договору недійсним за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на рішення Соломянського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2024 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку ТОВ «Діджи Фінанс» подано касаційну скаргу, в якій товариство просить рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати, прийняти нову постанову про задоволення первісного позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 березня 2024 року касаційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» призначено судді-доповідачеві Гульку Б. І. Судді, які входять до складу колегії: Луспеник Д. Д., Коломієць Г. В.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2024 року касаційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

У встановлений судом строк ТОВ «Діджи Фінанс» надіслало матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «Діджи Фінанс».

21 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із заявою про відвід колегії суддів Верховного Суду: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Коломієць Г. В., в якій заявник, посилаючись на положення пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, вказує про необхідність відводу колегії суддів від розгляду справи, оскільки при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження було допущено порушення норм процесуального права, зокрема не вирішено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, не перевірено дотримання касаційної скарги форми та змісту, визначених статтею 392 ЦПК України. Відповідно, у ОСОБА_1 виникли сумніви у неупередженості та об`єктивності вказаної колегії суддів Верховного Суду при розгляді справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Коломієць Г. В. від 22 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Коломієць Г. В. визнано необґрунтованою та передано для вирішення іншому судді визначеному в порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України, 22 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Коломієць Г. В. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Краснощокову Є. В.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Стаття 37 ЦПК України закріплює недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Згідно з частинами другою, третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Доводи заяви свідчать виключно про незгоду з процесуальними рішеннями суддів Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Коломієць Г. В., що відповідно до статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу, та не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів.

Судом не встановлено обставин, які передбачені частиною першою статті 36 ЦПК України та є підставами для відводу суддів Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Коломієць Г. В., а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Коломієць Г. В. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков