Єдиний унікальний номер 728/1215/24
Номер провадження 2/728/368/24
05 вересня 2024 року м. Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Роздайбіди О.В.,
при секретарі Кирута Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
З урахуванням положень ст. 14 ЦПК України, вказану справу для розгляду 12.06.2024 року передано судді Пархоменку П.І.
У зв`язку з відрахуванням судді ОСОБА_2 зі штату Бахмацького районного суду Чернігівської області (наказ № 45-К від 12.07.2024 року), за наслідками повторного автоматизованого розподілу, 17.07.2024 року зазначену справу для подальшого розгляду передано судді Роздайбіді О.В.
Ухвалою судді Роздайбіди О.В. від 17.07.2024 року прийнято справу до свого провадження з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 05.09.2024 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістила, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенесення розгляду справи відповідач до суду не подавала.
У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
3 жовтня 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1281-9650 (а.с.9-29), за яким відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 7000 грн. 00 коп. на строк кредитування 300 днів.
Укладений між сторонами договір складається з Договору про відкриття кредитної лінії №1281-9650 продукту «НА ВСЕ» (а.с.9-15), Правил відкриття кредитної лінії (а.с.17-24), Паспорта споживчого кредиту (а.с.24 зворот-26), Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с.27-29). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Відповідачем він підписаний електронним одноразовим ідентифікатором 3 жовтня 2023 року. Відповідач взяла на себе зобов`язання повернути в передбачені цим Договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші передбачені платежі на умовах, визначених кредитним договором.
Вище зазначений договір підписаний за допомогою електронного підпису (див. пункт 10), що відповідає положенням статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1281-9650 від 3 жовтня 2023 року (а.с.30) та листом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 9 лютого 2024 року про перерахування коштів від ТОВ «Укр кредит фінанс» (а.с.32-37), однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
28 лютого 2024 року позивачем була направлена відповідачу вимога про погашення заборгованості із зазначенням її розміру (а.с.38 зворот), що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з повідомленням (а.с.38).
Отже, в порушення умов Договору відповідач платежі належним чином не здійснював та заборгованість не погасила.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Ч. 1 та ч. 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Отже, в даних правовідносинах у порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула.
Витягом з ЄДРПОУ (а.с.39) та Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи (а.с.41) підтверджується, що позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
В свою чергу, відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 гривень.
Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 2422 грн. 40 коп. судового збору.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Повний текст рішення складено 05.09.2024 року.

Суддя О.В. Роздайбіда