ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м.Суми

Справа №577/217/24

Номер провадження 22-ц/816/1156/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ДІДЖИ ФІНАНС»,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН»,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2024 року, в складі судді Гетьмана В.В., ухвалене в м. Конотоп,

в с т а н о в и в:

15 січня 2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 52050 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 серпня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №4431451 в електронній формі, за умовами якого відповідач отримав 15000 грн строком на 30 днів, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 01 вересня 2021 року, що нараховуються на умовах сплати, передбачених Кредитним договором.

11 листопада 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги № 12Т відповідно до якого до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4431451 від 02 серпня 2021 року.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 52050 грн, з яких: 15000 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 34200 грн заборгованість по відсоткам; 2850 грн заборгованість за комісійними винагородами, яку ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як новий кредитор, просило стягнути на свою користь, а також судовий збір в сумі 2147,20 грн та 6000 витрат на правову допомогу.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість в сумі 26850 грн за договором про споживчий кредит №4431451 від 02 серпня 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір в сумі 1107 грн 53 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводить, що позивачем не надано належних та допустимих доказів факту укладення між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 спірного договору, видачі відповідачу кредитних коштів, та, відповідно, наявності взаємних прав та обов`язків, оскільки у матеріалах справи відсутні докази оферти на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, проходження позичальником ідентифікації у передбаченому чинним законодавством порядку, а також не підтверджено використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору № 4431451 від 02 серпня 2021 року.

Суду не надано жодного первісного касово-бухгалтерського документа на перерахування кредитних коштів, який би відповідав вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Вказує, що судом першої інстанції не враховано відсутність належних та допустимих доказів підтвердження переходу до позивача права вимоги за кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги від 02 серпня 2021 року № 4431451, оскільки договір факторигу № 12Т від 11 листопада 2021 року не містить підписів сторін, а підписаний лише представником ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову 52050 грн не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2024 року: 3028 грн х 100 = 302800 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 02 серпня 2021 року був укладений кредитний договір №4431451 в електронній формі, за умовами якого відповідач отримав 15000 грн кредиту строком на 30 днів, з 02.08.2021 р. (п.1.3 договору).

Термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 01.09.2021 р. (п.1.4 договору).

Пунктом 1.5.1 договору передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 2850,00 грн, яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово.

Згідно пункту 1.5.2 договору проценти за користування кредитом становлять: 9000 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (додаток № 1 до кредитного договору № 4431451 від 02.08.2021 р.) платіж повернення кредиту та сплати процентів мав бути внесений відповідачем 01 вересня 2021 року на загальну суму 26850,00 грн, із них: сума кредиту 15 000,00 грн; комісія за надання кредиту 2850,00 грн; проценти 9000,00 грн (а.с.10-14).

Відповідно до розділу 6 цього договору, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Також, 02 серпня 2021 року була створена Анкета-заява на кредит № 4431451 (а.с. 9).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору № 4431451 позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

У п.1.6 Кредитного договору, визначена стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2.3 цього договору.

Сторони вирішили, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.

Згідно п.2.2.3 проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 Договору, яка є не змінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандарту (базову) ставку встановлену п. 1.6. Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.3 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6.ю та процентною ставкою визначеною п. 1.5. Договору.

Згідно платіжного доручення №52733397 від 02 серпня 2021 року, ТОВ «МІЛОАН» перераховано на рахунок відповідача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 15000 грн, згідно договору №4431451 (а.с. 23).

У Додатку №1 до кредитного договору наведено графік розрахунків, який містить розрахунок заборгованості (в тому числі суму кредиту 15000 грн, комісії за надання кредиту 2850 грн, і процентів 9000 грн) із зазначенням дати платежу 01 вересня 2021 року (повернення кредиту та сплати комісії та процентів), а разом 26850 грн (а.с. 14 зв.)

11 листопада 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги №12Т відповідно до якого до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за кошти перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №4431451 від 02 серпня 2021 року (а.с. 28-32).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №443151 від 02 серпня 2021 року, станом на 22 грудня 2023 року у відповідача виникла в розмірі 52050 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 15000 грн; заборгованості по відсоткам на дату відступлення права вимоги 34200 грн; заборгованості по комісії 2850 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредиту у сумі 26850 грн, а не 52050 грн, як заявлялося у позові, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення умов кредитного договору №443151 від 02 серпня 2021 року, укладеного з ТОВ «МІЛОАН», ОСОБА_1 не повернув в добровільному порядку отримані кредитні кошти, а тому права ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як набувача права вимоги до відповідача на підставі Договору відступлення прав вимог №12Т від 11 листопада 2021 року, підлягають захисту шляхом зобов`язання позичальника повернути суму фактично отриманих коштів, комісії та нарахованих відсотків у межах строку кредитування, визначеного договором.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Підставами позовних вимог ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, який було укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті https://miloan.ua, підписана електронним цифровим підписом позивача.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис є одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України).

Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому сторонами погоджується розмір кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови.

За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення Кредитного договору №4431451 від 02 серпня 2021 року.

Отже, заповненням Анкети-заяви на кредит №4431451 (дата створення 02 серпня 2021 року) та підписанням Договору про споживчий кредит №4431451 від 02 серпня 2021 року, відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Без вчинення вказаних дій по попередньому заповненню Анкети-заяви та надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як набувача права вимоги до цього боржника на підставі Договору відступлення прав вимог №12Т від 11 листопада 2021 року, заборгованості за кредитом.

При цьому судом правильно враховано, що відповідно до п.2.3.1.2 кредитного договору № 4431451 від 02 серпня 2021 року позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 договору.

Однак, врахувавши, що п.п.1.3, 1.4 цього кредитного договору визначено, обов`язок позичальника повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом 01 вересня 2021 року, суд дійшов висновку, що умовами кредитного договору не було передбачено нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору, а тому правильно визначив до стягнення з відповідача на користь позивача саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів, що становить 9000 грн, а також комісії в розмірі 2850 грн згідно п.1.5.1 кредитного договору.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу про те, що Договору про споживчий кредит №4431451 від 02 серпня 2021 року, в якому визначені умови кредитування, не підписаний споживачем ні власноручно, ні електронним підписом, тому правочин є не вчиненим та таким, що не породжує для відповідача прав та обов`язків, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, перевіривши умови кредитного договору щодо розміру та порядку нарахування відсотків по договору, колегія суддів погоджується із висновком суду про правомірність нарахування ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом в межах визначеного договором строку кредитування, розмір яких було добровільно погоджено ним під час укладання Кредитного договору.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина