Справа №464/4092/24
пр № 2/464/1363/24
У Х В А Л А

11 вересня 2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі головуючого-судді Теслюка Д.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

представник позивача АТ «Універсал Банк» - Мєшнік К.І. 10.06.2024 звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.09.2019 у розмірі 10 793,19 грн та судовий збір в сумі 3 028 грн.

Ухвалою судді від 14.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

09.08.2024 від представника позивача АТ «Універсал Банк» - Мєшніка К.І. надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, а саме у зв`язку з відмовою від позову, оскільки заборгованість була погашена відповідачкою після подачі позову до суду, а отже позовні вимоги були задоволені. Окрім цього, у заяві представник позивача просить повернути сплачений АТ «Універсал Банк» при поданні позову до суду судовий збір.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Принцип диспозитивності полягає, зокрема, у тому, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом приписів статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи наведене, оскільки представник позивача, відповідно до положень ст. ст. 49, 255 ЦПК України, відмовився від позову, підстави для неприйняття такої відмови судом не встановлено, відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує права сторін, відтак провадження у справі слід закрити в зв`язку з відмовою позивача від позову.

Щодо розподілу між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Представник позивача просить повернути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3 028 грн, посилаючись на вимоги ч.3 ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 21 квітня 2024 року у справі № 199/9188/16-ц.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 0 від 13.05.2024.

Враховуючи наведене, оскільки врегулювання питання мирним шляхом між сторонами відбулося вже після звернення позивача з позовом до суду, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у поверненні сплаченого судового збору, при цьому, відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, слід стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028 грн, сплачений позивачем при поданні позову до суду.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 49, 142, 206, 255, 256, 258, 260, 261, 353-355 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

прийняти заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про відмову від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У задоволенні заяви представника позивача АТ «Універсал Банк» - Мєшніка К.І. про повернення судового збору відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена, підписана та проголошена суддею 11.09.2024.

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК