Провадження № 2/205/236/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Данчула К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 вересня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1088-2062, відповідно до умов якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на умовах: сума кредиту - 6 000 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3 % в день. Позивач надав відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору, а відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору та отримавши кредитні кошти не скористалась своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитись від договору без пояснення причин. Відповідач в подальшому всупереч умовам кредитного договору не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Станом на 10 жовтня 2023 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 59 580 грн., який складається з простроченої заборгованості: за кредитом - 6 000 грн., за нарахованими процентами - 53 580 грн. Оскільки відповідачем грошові кошти не було повернуто, представник позивача звернулась до суду з цією позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором №1088-2062 від 19 вересня 2022 року в розмірі 59 580 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 6 000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 53 580 грн., а також покласти на відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12 березня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив позовну заяву залишити без задоволення. В обґрунтування зазначив, що враховуючи спрощену процедуру укладення договору склалась ситуація в якій третя особа з близького кола відповідача маючи доступ до телефону, шляхом отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди уклала від імені відповідача договір про відкриття кредитної лінії №1088-2062 від 19 вересня 2022 року, з умовами якого відповідач особисто не ознайомлювалась, виходячи з чого заперечує факт його укладення, оскільки особисто не знала про його існування до моменту отримання судової повістки у цій справі, тому відповідач не визнає факт укладення нею договору та отримання кредиту. Вказує, що відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість за відсотками в дев`ять разів більша за суму позики. Посилається на те, що виписка за картковим рахунком (по кредитному договору) або меморіальний ордер є належними доказами щодо перерахування банком (фінансовою установою) коштів на рахунок позичальника та з огляду на те, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів в якості доказів перерахування кредитних коштів, а розрахунок заборгованості не може бути беззаперечним доказом виконання кредитором зобов`язань щодо перерахування кредитних коштів, заявлені вимоги не підлягають задоволенню. Зазначає, що надані позивачем лист начальника департаменту АТ КБ «Приватбанк» Чаплінської М.В. та довідка за підписом директора не є належним доказом перерахування коштів відповідачу, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності зобов`язальних правовідносин між АТ КБ «Приватбанк» і ТОВ «Укр Кредит Фінанс», згідно яких було доручено АТ КБ «Приватбанк» здійснити перерахування коштів за договором. Посилається на те, що матеріали справи не містять доказів того, що платіжна картка № НОМЕР_1 належить відповідачу. Відсутність зазначення валюти переказу не дозволяє ідентифікувати інформацію вказану в листі з зобов`язаннями виниклими на підставі договору про відкриття кредитної лінії №1088-2062 від 19 вересня 2022 року. Вказує на те, що якщо суд вважає, що матеріали справи містять достатні, вичерпні докази укладення договору та надання кредиту відповідачу, встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки у розмірі 2-3% є несправедливими в розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Також суперечить встановленим обмеженням ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності, добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав і обов`язків на шкоду позичальника, оскільки встановлює вимоги щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставку НБУ та становить більше ніж 15% від простроченого платежу.

03 квітня 2024 року представником позивача в системі «Електронний суд» було сформовано відповідь на відзив, в якому просила суд у повному обсязі задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування зазначила, що відповідач попередньо ознайомилась з договором та правилами надання споживчих кредитів, паспортом споживчого кредиту і таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача, реальної річної процентної ставки за договором №1088-2062 від 19 вересня 2022 року (графік платежів за договором), які складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. На виконання та у відповідності до вимог ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор НОМЕР_4, для підписання кредитного договору № 1088-2062 від 19 вересня 2022 року. Таким чином, як зазначено вище, один з дозволених законом підписів було використано при укладенні вищевказаного кредитного договору між позивачем та відповідачем. Відповідно до п. 5.4 Правил надання споживчих кредитів передбачено, що укладаючи договір, кредитодавець та заявник/позичальник визнають усі документи (в тому числі договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, заявник/позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами договору (умовами цих правил та кредитного договору). На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор НОМЕР_4, для підписання кредитного договору №1088-2062 від 19 вересня 2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами надання споживчих кредитів, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1088-2062 від 19 вересня 2022 року (графік платежів за договором), які є невід`ємною частиною договору. Позичальник, з метою укладення договору, самостійно формує відповідну заявку на сайті позивача. Під час заповнення позичальником заявки на отримання кредиту він особисто (самостійно) вказує свої персональні дані, у тому числі і контактний номер телефону, адресу електронної пошти, і саме на зазначений позичальником в заявці номер телефону, кредитодавець надсилає СМС повідомлення про схвалення ним заявки на отримання кредиту та відповідний одноразовий ідентифікатор, необхідний для підписання кредитного договору. При оформленні кредитного договору за допомогою веб-сайту клієнт (відповідач) проходить перевірку та надає сканкопії документів (паспорту, ідентифікаційного коду) або верифікується за допомогою технології BankID, а відповідачем було використано систему BankID НБУ. Система BankID Національного банку - це державна система віддаленої ідентифікації, яка забезпечує передачу персональних даних користувачів від банку, в якому відкрито рахунок, до суб`єкта, який надає користувачу послугу і тільки користувач (власник персональних даних) може ініціювати передачу цих даних від абонента ідентифікатора до абонента надавача послуг. Зазначає, що первинні банківські документи по рахунку клієнта, належать до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначений законом. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні ЗУ «Про банки і банківську діяльність» і таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який первинний бухгалтерський документ стосовно рахунку ОСОБА_1 є неможливим. Позивач (через партнера АТ КБ «Приватбанк» з яким укладено договір №4010 від 02 грудня 2019 року про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти у розмірі 6 000 грн. на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02 грудня 2019 року на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі, а кредитні кошти відповідачу перераховувалися у спосіб, обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку, яку вона самостійно вносила до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора. Відповідачем при оформленні заявки було зазначено повний номер картки (електронного платіжного засобу відповідача), але відповідно до постанов Правління Національного банку України позивач не може зазначати та зберігати у документах повний номер особистого електронного платіжного засобу відповідача. Отже, до суду надано довідку про перерахування суми кредиту № 1088-2062 від 19 вересня 2022 року, а також лист АТ КБ «Приватбанк», які містить номер особистого електронного платіжного засобу відповідача із маскою, а саме НОМЕР_1 . Таким чином, відповідно до постанов Правління Національного банку України позивач не може зазначати та зберігати у документах повний номер особистого електронного платіжного засобу відповідача. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 6 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3 % в день. Базовий період - строк (період) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (у цьому випадку - 14 днів), який він сам обирає при заповнення заявки на отримання грошових коштів, а строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися (в цьому випадку - 300 днів). При заповненні заявки на отримання грошових коштів відповідач сама обрала базовий період, а саме 14 днів, протягом якого вона буде сплачувати саме відсоток. У кредитному договорі № 1088-2062 від 19 вересня 2022 року сторонами було погоджено умови щодо розміру та сплати процентів, і ОСОБА_1 погодилась з такими умовами, шляхом електронного підпису договору одноразовим ідентифікатором НОМЕР_4. З наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків відповідачем. Крім того, відповідно до вищезазначеного розрахунку штраф та комісія ОСОБА_1 не нараховувались. Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що: у період з 19 вересня 2022 року по 02 жовтня 2022 року (включно) нараховувалась знижена ставка 2,5%, оскільки відповідно до п. 4.6 кредитного договору позичальнику протягом першого базового періоду надається право користуватись зниженою ставкою, що є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця; у період з 03 жовтня 2022 року по 15 липня 2023 року (включно) відповідачу було застосовано стандартну процентну ставку 3% у зв`язку із простроченою заборгованістю. Відповідно до п. 4.8. кредитного договору строк кредитування, тобто, строк на який надавався кредит позичальнику - 300 календарних днів (16 липня 2023 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику, а після закінчення строку кредитування (16 липня 2023 року) нарахування процентів протягом строку договору припинилося. Норма закону, зокрема п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» має місце щодо застосування до вимог про нарахування пені, а не до всіх умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вбачається, що товариством не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно наданого розрахунку заборгованості, товариство здійснює лише нарахування за процентами (згідно п. 4.6. договору) за користування кредитом в строк договору (згідно п. 4.8. договору), що погоджений між сторонами. Позивачем дотримано вимоги, зокрема ст. 1048, 1054 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування суми кредитом, що була надана (проінформована, доведена до відома) відповідачу. Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Представник позивача направила до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, в якому підтримала позовні вимоги та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, лише 12 березня 2024 року представником відповідача ОСОБА_2 було подано до суду відзив в якому він заперечував проти позову, та 01 квітня 2024 року був повідомлений про наступну дату судового розгляду, але будь-яких заяв чи клопотань про відкладення чи розгляд справи за їх відсутності не надали.

Суд із вказаного приводу також зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Суд, враховуючи ту обставину, що стороні відповідача, були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне судове рішення.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 19 вересня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1088-2062, відповідно до умов якого кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, з розміром кредитного ліміту - 6 000 грн.; фіксованою процентною ставкою за користування кредитом; базовим періодом - 14 календарних днів; стандартною процентною ставкою - 3,00% за кожен день користування кредитом; строком кредитування - 300 календарних днів; реальною річною процентною ставкою на дату укладення договору - 1 139 965% та орієнтовною загальною вартістю кредиту на дату укладення договору - 60 000 грн., яка включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом (а. с. 10-12).

Також судом встановлено, що відповідно до паспорта споживчого кредиту, який був підписаний сторонами 19 вересня 2022 року та підпис відповідача на якому вчинено із застосовуванням електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора, клієнту запропоновані умови: тип кредиту - кредитна лінія; сума/розмір кредитного ліміту - 6 000 грн.; строк кредитування - 300 календарних днів; базовий період сплати відсотків - 14 календарних днів; мета отримання кредиту - задоволення особистих потреб; спосіб та строк надання кредиту - шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу; процентна ставка, відсотків річних - 1,095% (3% в день); види знижок - пільгова ставка 3,65% (0,01% в день), знижена ставка 912,50% (2,5% в день); тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом - у випадку кредитування на суму 6 000 грн. протягом всього строку кредитування із розрахунку застосування стандартної процентної ставки 3% в день, загальні витрати за кредитом становитимуть не більше 54 000 грн. У разі дострокового погашення кредиту загальні витрати за кредитом зменшуються пропорційно фактичному строку користування коштами. У випадку застосування пільгової та зниженої ставки загальні витрати за кредитом зменшуються; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та ін.) - у випадку кредитування на суму 6 000 грн. протягом всього строку кредитування із застосуванням стандартної ставки 3% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування кредитом не буде перевищувати 60 000 грн.; реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 1 139 965% (а. с. 16-17).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки про укладений договір №1088-2062 від 19 вересня 2022 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 уклала вищевказаний договір на суму кредиту: 6 000 грн.; загальну кількість користування кредитом: 387 днів; кількість днів користування ставкою 0,0% - 87 днів; кількість днів користування ставкою 2,5% - 14 днів; кількість днів користування ставкою 3% - 286 днів (а. с. 18-20).

Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту №1088-2062 від 19 вересня 2022 року видача коштів за вказаним кредитним договором здійснювалась за допомогою системи LiqPay: платіж - ; дата - 19 вересня 2022 року; № платіжної карти № НОМЕР_1 , з призначенням платежу «видача кредитних коштів за договором №1088-2062 від 19.09.2022 року»; сума - 6 000 грн. (а.с. 9).

Більш того, відповідно до наданої позивачем довідки про укладений договір №1088-2062 від 19 вересня 2022 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за вказаним кредитним договором станом на 10 жовтня 2023 року становить 59 580 грн. і складається з основного боргу - 6 000 грн.; залишку відсотків - 53 580 грн.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Із прийняттям ЗУ «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно із ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Отже, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Як зазначалося вище з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 19 вересня 2022 року уклала з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» договір про відкриття кредитної лінії №1088-2062, який був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію» і у відповідності до вимог ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор НОМЕР_4, для підписання кредитного договору, тобто, вказаний кредитний договір було підписано відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Позивачем також було долучено до матеріалів моніторинг дій користувача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Укр Кредит Фінанс» при укладанні кредитного договору №1088-2062 від 19 вересня 2022 року між Товариством та ОСОБА_1 , якою підтверджено, що ОСОБА_1 була ідентифікована ТОВ «Укр Кредит Фінанс», вона ознайомилась з офертою, отримала смс з одноразовим ідентифікатором для підписання на номер телефону НОМЕР_2 , який було відправлено на вказаний номер 19 вересня 2022 року о 15:00:53 годині, а також отримала примірник договору на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 19 вересня 2022 року о 15:01:24 годині (а. с. 85).

В матеріалах справи також наявні: копії укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» договору №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, та листа АТ КБ «Приватбанк», яким повідомлено ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LiqPay на підставі договору №4010 від 02 грудня 2019 року, з якого вбачається, що 19 вересня 2022 року на картку НОМЕР_1 було перераховано 6 000 грн. (ID платежу ) (а. с. 25-28, 87-91); копія довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про укладений договір №1088-2062 від 19 вересня 2022 року, про те, що клієнт ОСОБА_1 уклала вищевказаний договір на суму кредиту: 6 000 грн.; загальну кількість користування кредитом: 387 днів; кількість днів користування ставкою 0,0% - 87 днів; кількість днів користування ставкою 2,5% - 14 днів; кількість днів користування ставкою 3% - 286 днів (а. с. 18-20).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, отже, не має можливості надати будь який первинний бухгалтерський документ стосовно рахунку ОСОБА_1 .

При цьому, надані позивачем докази у своїй сукупності та взаємозв`язку свідчать про факти укладення між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 вищевказаного кредитного договору, а також отримання відповідачем коштів за умовами кредитного договору, та не спростовані стороною відповідача у встановленому законом порядку.

Також відповідачем жодним чином не доведено належного повернення коштів у розмірі та на умовах, визначених вищевказаним договором, презумпція правомірності якого не спростована.

Перевіривши надані позивачем розрахунки та узявши до уваги умови договору позики, і надані позивачем докази, судом встановлено, що існування заборгованості відповідача за кредитним договором №1088-2062 від 19 вересня 2022 року в загальному розмірі 59 580 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, позивачем належним чином обґрунтовано порядок та розмір нарахованих процентів, а відповідачем не було надано також власного розрахунку з метою спростування обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Посилання відповідача на те, що розмір нарахованих відсотків суперечить вимогам статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування», суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості судом встановлено, що: у період з 19 вересня 2022 року по 02 жовтня 2022 року (включно) нараховувалась знижена ставка 2,5%; у період з 03 жовтня 2022 року по 15 липня 2023 року (включно) відповідачу було застосовано стандартну процентну ставку 3% у зв`язку із простроченою заборгованістю.

Згідно з п. 4.8. кредитного договору строк кредитування, тобто, строк на який надавався кредит позичальнику становить 300 календарних днів (16 липня 2023 року), та з моменту перерахування кредиту позичальнику і після закінчення строку кредитування (16 липня 2023 року) нарахування процентів протягом строку договору припинилося, а штраф чи пеня ОСОБА_1 не нараховувались.

Пунктом 5 частини 3 статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Частинами 1-3 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено, що споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.

Тобто, зі змісту зазначених норм закону вбачається, що розмір процентної ставки (нараховані проценти за користування кредитом) не є сумою компенсації у разі невиконання відповідачем зобов`язань за договором, а є зафіксованим у договорі процентом за користування кредитом, який було узгоджено з відповідачем.

У постанові від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12 Велика Палата ВС зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст. ст. ст. 207, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» () суму заборгованості за кредитним договором №0788-2062 від 19 вересня 2022 року станом на 10 жовтня 2023 року у розмірі 59 580 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 6 000 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 53 580 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» () понесені та документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 2 147,20 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.П. Терещенко