Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2024 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Мошнівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про визнання за ними права власності на спадкове майно, а саме по 1/3 частині житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . В обґрунтування вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх дід ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько ОСОБА_4 на день смерті ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований спільно із ОСОБА_5 (дружина), ОСОБА_6 (невістка), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (онуки). Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спірний будинок, померлий заповіт не залишив, а тому спадкоємцями першої черги після його смерті були: дружина та онуки. Спадщину після смерті діда позивачі фактично прийняли, але юридично не оформили. Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач спадщину не приймали, оскільки остання залишила заповіт на іншу особу. Відтак позивачі вважають, що спадщина діда ОСОБА_3 підлягає поділу між трьома спадкоємцями.

За таких обставин, позивачі звернулася до нотаріуса з наміром успадкувати майно після смерті свого діда, проте отримала відмову, оскільки відомостей про те, що на дату смерті ОСОБА_3 разом з ним були зареєстровані малолітні онуки спадкова справа не містить. Інформації про те, що у померлого ОСОБА_3 раніше помер рідний син ОСОБА_4 також відсутня. Подане свідоцтво про право власності на спадкове майно померлого не дає можливості встановити належність померлому даного нерухомого майна на праві приватної чи спільної сумісної власності. Оскільки на день смерті ОСОБА_3 був відсутній склад спадкового майна, а тому позивачі змушені звернутися до суду.

Ухвалою суду від 10.04.2024 позовну заяву залишено без руху.

Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 02.05.2024 про відкриття провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання, витребувано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 06.06.2024 про відкриття провадження, витребувано спадкову справу після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 01.07.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, до суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій справу просив розглядати без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 12.12.2015, батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 20.04.1991) та ОСОБА_8 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 28.05.1997).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 02.08.2019, ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 26.05.2001, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого повторно, серії НОМЕР_5 від 28.01.2016, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії спадкової справи №1114/2005, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини звернулася його дружина ОСОБА_5 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з вкладів на грошові кошти на загальну суму 21755,77 грн.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 09.03.2008, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно копії спадкової справи №289/2008, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту №236 від 06.07.2007, звернулася її донька ОСОБА_10 , проте свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Згідно довідки Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №466 від 11.12.2015, за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 рахується житловий будинок в АДРЕСА_1 . Як на день смерті так і по дату видачі довідки, крім нього в будинку зареєстровані та проживають: ОСОБА_5 (дружина), ОСОБА_6 (невістка), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (онуки).

Згідно довідки Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №467 від 11.12.2015, за померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 рахується житловий будинок в АДРЕСА_1 . Як на день смерті так і по дату видачі довідки, крім неї в будинку ніхто не зареєстрований та не проживає.

Згідно довідки Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №505/09-13 від 04.04.2024, за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 рахується житловий будинок в АДРЕСА_1 . Як на день смерті так і по дату видачі довідки, крім нього в будинку зареєстровані та проживають: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про право власності від 10.07.2002, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить жилий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки КП «Черкаське обласне об`єднане БТІ» №8064 від 14.12.2015, станом на 01.01.2013 домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 свідоцтво про право власності від 10.07.2002 видане Черкаською РДА.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.03.2024, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить жилий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкту нерухомості від 19.03.2024, загальна ринкова вартість частки спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд становить 101330 грн.

Згідно відповіді Черкаської районної державної нотаріальної контори №345/0116 від 22.03.2024, позивачі отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відомостей про те, що на дату смерті ОСОБА_3 разом з ним були зареєстровані онуки спадкова справа не містить. Інформації про те, що у померлого ОСОБА_3 раніше помер рідний син ОСОБА_4 також відсутня. Подане свідоцтво про право власності на спадкове майно померлого не дає можливості встановити належність померлому даного нерухомого майна на праві приватної чи спільної сумісної власності. Оскільки на день смерті ОСОБА_3 був відсутній склад спадкового майна.

Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , померли коли були чинними положення Цивільного кодексу Української РСР, то відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»: «відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом».

Згідно із ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно із ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, а спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.2 ст.529 ЦК УРСР, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, у постанові від 22 вересня 2021 (справа № 227/3750/19).

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, враховуючи, що батько позивачів ОСОБА_4 помер до моменту відкриття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , та наявність ще одного спадкоємця за законом після ОСОБА_3 його дружини ОСОБА_5 , відповідно до зазначених вище положень закону, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право порівну успадкувати майно в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому батьку, а саме в розмірі по кожному, оскільки частка майна, яка могла б належати їх батькові становить 1/2, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, що позивачі просили судові витрати не стягувати з відповідача, суд вважає за можливе залишити їх за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263-268, 274-279 ЦПК України, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування а законом на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування а законом на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи можуть ознайомитись текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Олександр СМОЛЯР