Справа № 171/2678/21
Номер провадження 2/184/617/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаша В.І.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Зеленодольської міської об`єднаної територіальної громади Апостолівського району Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду до відповідача про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна бабуся - ОСОБА_3 , яка не залишила заповіту чи будь - якого розпорядження про спадкування належного їй майна. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району, площею 3.8136 га, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ДП №031052, виданий Марийською сільською радою 28.03.2005 року, в якому підставою для видачі цього державного акту є розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації № 610-р-03 від 30.09.2003 року. Кадастровий номер земельної ділянки, що належала спадкодавиці ОСОБА_3 - :02:012:0343. Оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю не зберіглось (втрачено), є тільки його копія, проте після смерті бабусі я фактично користувався вказаним нерухомим майном. Згідно Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 31.08.2020 року земельна ділянка, площею 3.8136 га, під кадастровим номером :02:012:0343, перебуває у приватній власності ОСОБА_3 . У зв`язку з правовою необізнаністю, відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю ДП №031052 та розбіжностями в документах, що підтверджують родинний зв`язок між позивачем та спадкодавицею, позивач після смерті бабусі не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Пізніше, з публікації в інтернеті позивач дізнався, що в судовому порядку може вирішити вищевказані правові проблеми та захистити свої права спадкоємця. Для цього, 29 липня 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби - ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Криворізького районного округу Богомолова В.І. згідно якого у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено на підставі того що: позивач як спадкоємець у встановлений строк для спадкування не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом та не проживав постійно на момент смерті зі спадкодавцем, а також спадкоємець не надав документів які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Внаслідок цього позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району, площею 3.8136 га, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ДП №031052, виданий Марийською сільською радою 28.03.2005 року, в якому підставою для видачі цього державного акту є розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації № 610-р-03 від 30.09.2003 року. Кадастровий номер земельної ділянки - :02:012:0343.

Оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю не зберіглось (втрачено), є тільки його копія.

Згідно Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 31.08.2020 року земельна ділянка, площею 3.8136 га, під кадастровим номером :02:012:0343, перебуває у приватній власності ОСОБА_3 .

Як вказує позивач, у зв`язку з правовою необізнаністю, відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю ДП №031052 та розбіжностями в документах, що підтверджують родинний зв`язок між ним та спадкодавицею, ОСОБА_1 після смерті бабусі не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Пізніше, з публікації в інтернеті він дізнався, що в судовому порядку може вирішити вищевказані правові проблеми та захистити свої права спадкоємця.

Для цього, 29 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби - ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Криворізького районного округу Богомолова В.І. згідно якого у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено на підставі того що: спадкоємець у встановлений строк для спадкування не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом та не проживав постійно на момент смерті зі спадкодавцем та спадкоємець не надав документів які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем.

Так, факт родинних відносин ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_3 підтверджується фотокартками на яких ОСОБА_3 сфотографована разом з матір`ю позивача - ОСОБА_4 .

Стосовно родинних відносин з ОСОБА_3 , а саме того що ОСОБА_1 є її рідним онуком, у бабусі був син і батько позивача - ОСОБА_5 , який помер до смерті бабусі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто спадкоємців першої черги не має.

Мати позивача, дівоче прізвище - ОСОБА_6 , перебувала у шлюбі з батьком позивача ОСОБА_5 і їй було присвоєно прізвище ОСОБА_7 , проте шлюб не склався і був в подальшому розірваний.

07.03.1981 року мати позивача уклала шлюб з ОСОБА_8 , після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище ОСОБА_9 .

Мати позивача на майно ОСОБА_3 не претендувала, після смерті батька - ОСОБА_5 спадщину не приймала.

У свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого Мар`янським сільським РАГС Апостолівського району Дніпропетровської області 20.12.1975 року, російською мовою зазначено, що народився « ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_4 », проте під час видачі паспорта з російської мови не вірно було здійснено переклад на українську мову, внаслідок чого паспорт було видано на прізвище ОСОБА_1 , замість вірного ОСОБА_1 .

Таким чином, документальна фіксація під впливом відповідних записів російською мовою, призвело до того, що у паспорті було допущено помилку у написанні прізвища.

Частиною 2 ст. 1259 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік. тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно роз`яснень викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як вказує позивач, він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де і проживав, але після того, як стан здоров`я його бабусі, якій виповнилось вже сімдесят чотири рокі, погіршився і вона стала потребувати догляду і допомоги, а саме з квітня 2005 року по 26 травня 2010 року він проживав разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 , здійснював догляд за бабусею до дня її смерті, а саме допомагав в будинку та по господарству, здійснював поточний ремонт як в самому будинку так і господарчих спорудах, допомагав прибирати на дворі будинку, у тому числі зимній період коли була необхідність, убирав сніг, купував необхідні бабусі ліки, інколи необхідні її продукти, за рахунками на ім`я бабусі сплачував комунальні послуги.

Стверджує, що вони вели спільний бюджет, так як ОСОБА_1 неодноразово за свій кошт купував продовольчі товари, а бабуся готувала домашні страви для них обох, також купував господарчі продукти, інвентар який потрібен для обслуговування приватного будинку, тобто вони займались спільно господарством. Після її смерті, ОСОБА_1 за свій кошт організував та здійснив її поховання.

Наведене підтверджується Актом депутата щодо обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_1 від 05 листопаду 2021 року, згідно якого громадяни ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтверджують проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 зі своєю бабусею ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 з січня 2005 року до 26 травня 2010 року, до дати смерті ОСОБА_3 , а також те що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільне господарство, ОСОБА_1 здійснював догляд за ОСОБА_3 , допомагав останній у побуті, поточних ремонтах і ведені господарства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно дост.315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельну ділянку, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно п.1 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На підставі викладеного, у суду не виникає сумнівів щодо того, що ОСОБА_3 є рідною бабусею ОСОБА_1 , які проживали тривалий час разом однією сім`єю, оскільки право власності позивача є беззаперечним, що набуто з правових підстав, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Зеленодольської міської об`єднаної територіальної громади Апостолівського району Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною бабусею ОСОБА_1 .

Встановити юридичний факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі своєю рідною бабусею ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з квітня 2005 року по 26 травня 2010 року, тобто до дня смерті бабусі, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.8136 гектарів, кадастровий :02:012:0343, яка розташована на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району, Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.08.2024р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш