Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/1319/24
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2024 року селище Крижопіль

Вінницької області

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Лабай О.В. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ видається, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Наказне провадження є особливою формою судочинства, яке має на меті оперативний розгляд заяв та не передбачає проведення попереднього судового засідання для з`ясування вимог заявника, а тому ці вимоги мають бути чіткими та відповідати положенням ст. 161 ЦПК України.

В заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини, заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, заявником ОСОБА_1 заявлено вимогу, яка не відповідає ст. 161 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Крім того згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Судом встановлено, що заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не дотримані вимоги ст. 163 ЦПК України, оскільки до заяви про видачу судового наказу в обґрунтування заявлених вимог про стягнення аліментів не додано жодних доказів, які б підтверджували факт проживання дитини разом із заявником, Так само не додано й жодних доказів на підтвердження факту проживання як заявника, так і дитини саме за вказаною в заяві про видачу судового наказу адресою місця проживання заявника.

За змістом ч. 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Таким чином, вбачається, що до заяви про видачу судового наказу не додано документів або їх копій, що підтверджують обставини щодо проживання неповнолітніх дітей разом із заявником, якими заявник обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей на свою користь.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя