Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" серпня 2024 р. Справа № 596/1206/24

Провадження № 2/596/393/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Лисюк І.О.,

за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуваючи з відповідачем в шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2019 року в справі №596/1355/19, вирішено стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя с. Постолівка, Гусятинського району, Тернопільської області) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки с. Постолівка, Гусятинського району, Тернопільської області) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 05 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

На присуджену суму в теперішній час її важко утримувати дитину, особливо тоді, коли вона не працює, а дитина хворіє.

Приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Гусятинського суду Тернопільської області від 04.09.2019 року та визначити спосіб стягнення аліментів - 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09 липня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Сторони по справі належним чином повідомлені про призначення справи про стягнення аліментів до судового розгляду відповідно положень ст.128 ЦПК України. Відповідач письмовий відзив суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи, не подавав. Згідно письмової заяви від 01.08.2024 року, поданої через канцелярію суду, позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі вимог ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначені обставини встановлені рішенням суду від 04.09.2019 року, що постановлено між тими ж сторонами, не спростовуються сторонами, тому судом приймаються до уваги.

Судом встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2019 року, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя с. Постолівка, Гусятинського району, Тернопільської області) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки с. Постолівка, Гусятинського району, Тернопільської області) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 05 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.6-8).

ОСОБА_3 хворіє хронічним захворюванням, у зв`язку з чим знаходився на лікуванні у медичних закладах, що підтверджується відповідною довідкою лікаря АЗПСМ.(а.с.9)

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , житель с. Постолівка, Гусятинського району, Тернопільської області), перебуває на військовій службі з 26.02.2022 року у військовій частині НОМЕР_3 згідно копії довідки №920 від 15.05.2023, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 .(а.с.10,21).

Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, у зв`язку із зміною матеріального становища сторін, збільшенням витрат на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку.

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно приписів ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як слідує із розяснень, що містяться в пунктах 17, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8ст. 7 СК Українипри вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким вона проживає. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Як слідує із змісту положень ст.181 СК України, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннямистатті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Така правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Зазначена правова позиція неодноразово підтримана Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21.

Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів і встановити їх у розмірі 1/3 частки від доходу платника аліментів, щомісячно, посилаючись на недостатність розміру стягуваних аліментів, які були визначенні рішенням суду, матеріальний стан відповідача, а саме, що він є військовослужбовцем та має відповідний дохід. Тобто, позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу.

Частиною 4 ст.206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання відповідачем ОСОБА_2 позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання, що відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01.01.2024 року складає 2563,00 грн. на місяць.

Суд також вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, її матеріальне становище погіршилося, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини. Дитина має потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити їх самостійно в повній мірі.

З огляду на досліджені в судовому засіданні докази та з підстав, передбачених наведеними вище нормами матеріального права, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення незалежно від того чи перебувають її батьки у шлюбі між собою, а також зважаючи на матеріальне становище сторін, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, виходячи з розумності і справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів на дитину і встановлення їх у розмірі 1/3 частки від доходу платника аліментів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави (одержувач: ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106; код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 1211, 20 гривень.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 142, 206, 258, 259, 263,264,265,268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 182-183, 192 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , жительки: с.Постолівка, Чортківського району, Тернопільської області, поштовий індекс 48236) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2019 року у цивільній справі № 596/1355/19.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя с. Постолівка, Гусятинського району, Тернопільської області) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки с. Постолівка, Гусятинського району, Тернопільської області), аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави (одержувач: ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106; код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 1211, 20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 05.08.2024.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК