Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4172/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі - головуючий суддя Кашуба А.В., секретар судового засідання Чернянчук К.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на гараж,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на гараж № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що 31.03.2021 позивач уклав із відповідачем письмовий попередній договір, предметом якого є вказаний гараж та земля, на якій він розташований. Земельна ділянка сформована не була, оскільки на підставі рішення Виноградівської міської ради №1161 від 20.08.2020 тільки виготовлялася технічна документація на земельну ділянку під гаражем. 31.03.2021 сторони договору склали Акт прийому-передачі майна. За умовами договору відповідач зобов`язалася в майбутньому передати на оплатній основі майно, а позивач зобов`язався в майбутньому прийняти це майно до 31.03.2024 по ціні, еквівалентній 4500 доларів США. На виконання цього Договору відповідач отримала від позивача аванс в рахунок оплати повної вартості майна у сумі 4500 доларів США, про що відповідачка склала відповідну розписку 31.03.2021. Проте, відповідачка не забезпечила виготовлення всіх необхідних документів для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу гаража, оскільки документація на земельну ділянку не виготовлена. Тому на підставі пункту 12 Договору позивач отримав право звернення до суду із позовом про визнання права власності на гараж.

Відзив не подано.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить задовольнити.

Відповідачка до підготовчого судового засідання подала до суду письмову заяву, у якій просить розглядати справу без її участі. Заявила, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши подані письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, беручи до уваги заяву відповідача про визнання позову, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_2 є власником гаражу № НОМЕР_1 площею 16.6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 21.07.2015 року Виноградівською державною нотаріальною конторою за реєстром №1198.

Згідно відомостей Технічного паспорту на гараж № НОМЕР_1 по вул. Корятовича, буд.№ без номера, м.Виноградів, виданого 01.07.2015 року КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації», його площа складає 16.6 кв.м, рік побудови 1998 року, а його інвентаризаційна вартість становить 29788,00 гривень.

Суд встановив, що 31 березня 2022 року Позивач уклав з Відповідачкою письмовий Попередній договір (надалі Договір), предметом якого є гараж АДРЕСА_1 та земля на якій він розташований (надалі Майно).

Зі слів позивача, земельна ділянка на час підписання попереднього договору ще не була сформована. Рішенням Виноградівської міської ради №1161 від 20.08.2020 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0022 га для будівництва індивідуального гаража за адресою АДРЕСА_2 .

31 березня 2021 року сторонами Договору складений Акт прийомупередачі Майна, що згідно п. 6, п. 7., п. 13 Договору свідчить про отримання Позивачем у володіння вказаного Майна.

Згідно умов Договору Відповідач зобов`язався в майбутньому передати на оплатній основі Майно, а Позивач зобов`язався в майбутньому прийняти це Майно, до 31.03.2024 року по ціні еквівалентній 4 500,00 доларів США.

За змістом письмової розписки від 31.03.2021 року, даної ОСОБА_2 , на виконання попереднього договору Відповідачка отримала від Позивача аванс в рахунок оплати повної вартості гаража № НОМЕР_1 по вул.Корятовича та земельної ділянки в сумі 4 500,00 доларів США.

Встановлено, що виготовлення всіх необхідних документів для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу гаража відповідачка не забезпечила, оскільки до цих пір не виготовлена документація на земельну ділянку під гаражем.

Відповідно до положень пункту 12 Попереднього договору продавець, у випадку не укладення нотаріально посвідченого основного договору до 31.03.2024 дає згоду покупцю для досягнення мети цього Договору на звернення до суду із позовом про визнання за покупцем права власності на гараж, що є предметом цього Договору, за умови повної оплати вартості майна продавцю.

За змістом 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також наголошено про необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

У частині першій статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Зазначено про їх поділ на нерухомі та рухомі (стаття 181 ЦК України) і що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі "Федоренко проти України" (N 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства", заява N 44277/98).

В іншій справі "Н.К.М. проти Угорщини" (NKM v. Hungary, скарга N 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що "правомірні очікування" підлягають захисту як власне майно і майнові права.

Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

В ст. 328 ЦК закріплюється презумпція правомірності набуття права власності на певне майно. Право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку, або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі N 911/3594/17).

Також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі N 680/214/16 та від 07 квітня 2020 року у справі N 916/2791/13 зроблено висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.

Таким чином, вказаний вище попередній договір укладено його сторонами з певною економічною метою, якої вони мали досягти внаслідок його виконання, дотримуючись принципу добросовісності, розумності і справедливості, визначеного у статтях 3, 509 ЦК України. І такою метою було отримання Позивачем у власність об`єкта нерухомості (пункти 1.1, 1.2 договору), а сторони договору повинні були діяти у відповідності до цієї мети.

Переконавшись у існуванні обставин, якими обґрунтовано вимоги позову, існування яких підтверджено достатньою сукупністю належних та допустимих доказів, достовірність яких не викликала у суду сумнівів, суд пересвідчився, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, а відтак, позов відповідно до ст.ст.200, 206 ЦПК України слід задовольнити.

Судові витрати, понесені позивачем (судовий збір у розмірі 1211,20 грн), слід покласти на позивача у зв`язку із вирішенням справи у його інтересах.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на гараж № НОМЕР_1 площею 16,6 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба