Справа № 682/1190/24
Провадження № 2/682/497/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2024 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
АТ "АКЦЕНТ-БАНК" (скорочена назва АТ "А-Банк") звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 02.03.2017 року в розмірі 139 561,68 грн.
Відповідачка ОСОБА_1 належним чином повідомлена про розгляд справи судом, в судове засідання не з`явилась, не подала суду відзив на позовну заяву.
Дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд приходить до наступного.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Між сторонами виникли кредитні зобов`язання, які регулюються ст. 1054 ЦК України, так як 02 березня 2017 року між АТ "АКЦЕНТ-БАНК" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № б/н шляхом підписання відповідачкою Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.11).
У Анкеті-заяві від 02 березня 2017 року, підписаній сторонами, відсутня інформація про те, яка кредитна картка видана відповідачці, відсутні умови договору про встановлення розміру відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх сплати, хоча банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості - відсотки за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
З довідки за картками, виданої АТ"АКЦЕНТ-БАНК", вбачається, що ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 зі строком дії до вересня 2021 року, № НОМЕР_3 зі строком дії до лютого 2027 року (а.с.34).
Позивач не надав доказів про те, які Тарифи і які відсотки були погоджені А-Банком з відповідачкою при підписанні Анкети-заяви, а також, що саме наданий суду Витяг з Умов і Правил розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ним, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку і що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків та, зокрема, у зазначеному в цих документах розмірі і порядку нарахування.
На виконання ухвали суду, 15.07.2024 р АТ "АКЦЕНТ-БАНК" надав суду Договір про надання банківських послуг АТ "АКЦЕНТ-БАНК", який розміщений на офіційному сайті А-Банку (додається) та зазначив, що відповідачка підписала анкету-заяву від 02.03.2017 року і ознайомилась з Договором про надання баніквських послуг, а також зобов`язалась виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг і регулярно самостійно знайомитись з їх змінами на сайті А-Банку. Додатково зазначив, що Договір про надання банківських послуг містить відомості щодо підстав нарахування відсотків та їх розмір.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Тарифи і Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду № 342/180/17 від 03 липня 2019 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 13 ЦПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організації споживачів.
Положення Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985року №39/248, наголошує: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачі мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень ( ст. 81 ЦПК України).
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24, 129).
Тому, враховуючи, що позивачем не доведені підстави нарахування та стягнення з відповідачки відсотків за кредитним договором, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 70,4 % або 2131,71 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 4-13, 17, 18, 141, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 611, 1054 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням https://sl.km.court.gov.ua/sud2214/ або в підсистемі "Електронний суд".

Головуючий суддя Зеленська В. І.