Справа № 743/263/24
Провадження №2/743/116/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретарів: Воєдило О. В., Марченко А. В.

представника позивача ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Ріпки справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, служба у справах дітей Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

15.02.2024 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, однак є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який хоч і зареєстрований разом разом з відповідачем, але постійно з 13 серпня 2022 р. проживає разом з позивачем та його матір`ю. З 2021 р. відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, неналежно виконує свої обов`язки щодо сина, зовсім не піклується про нього. 15.11.2021 р. до служби у справах дітей Любецької селищної ради від ВП №2 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надійшло подання про усунення причин та умов, які сприяли неналежному виконанню батьківських обов`язків відповідачем (відповідно до подання остання веде аморальний спосіб життя, постійно вживає спиртне та не доглядає за дитиною), у зв`язку з чим службою була проведена роз`яснювально-профілактична робота та попереджено її про належне виконання батьківських обов`язків та адміністративну відповідальність. Однак, під час обстеження житлово-побутових умов відповідач 20.06.2022 р. остання знову перебувала у нетверезому стані та в будинку були відсутні належні умови для проживання дитини, яка у той час перебувала у сусідів. У зв`язку з цим позивач забрав свого сина на постійне місце проживання до себе.

Таким чином, відповідач ухилилася та ухиляється від виконання своїх обов`язків відносно свого сина ОСОБА_4 , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, взагалі не спілкується із сином, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, взагалі ним не цікавиться. Зогляду на це позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Справу передано головуючому судді 20.02.2024 р.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.02.2024 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Витребувано від органу опіки та піклування Любецької селищної ради, управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради письмові висновки щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав. Витребувано від Ріпкинського районного суду Чернігівської області копії постанов Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15.02.2022 р., ухваленої у справі № 743/142/22, та від 24.05.2022 р., ухваленої у справі № 743/217/22. Проведення підготовчого засідання призначено на 27.03.2024 р.

01.03.2024 р. від Великозліївського старостинського округу Чернігівського району Чернігівської області надійшла довідка-характеристика, зареєстрована за вх. № 814/24.

05.03.2024 р. до матеріалів справи долучені витребувані у Ріпкинського районного суду Чернігівської області докази.

13.03.2024 р. до суду надійшов письмовий висновок органу опіки та піклування Любецької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав, зареєстрований за вх. № 961/24.

19.03.2024 р. від позивача надійшло клопотання зареєстроване за вх. № 1034/24, про витребування від відділення поліції № 2 (смт Ріпки) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області інформації про наявність звернень щодо неправомірної поведінки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за останні 5 років, а також копії матеріалів перевірки таких звернень.

25.03.2024 р. від позивача надійшла заява, зареєстрована за вх. № 1106/24, про виклик свідків.

27.03.2024 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в іншому провадженні.

09.04.2024 р. до суду надійшов письмовий висновок управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав, зареєстрований за вх. № ЕП-254/24-Вх.

15.04.2024 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.05.2024 р. клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від відділення поліції № 2 (смт Ріпки) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області інформацію, що стосується ОСОБА_3 , в частині зафіксованих фактів про: ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина, та/або забезпечення здобуття повної загальної середньої освіти сином, жорстоке поводження з сином, експлуатацію, примушування до жебракування та бродяжництва сина, засудження за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо сина. Заяву позивача про виклик свідків задоволено.

21.05.2024 р. від відділення поліції № 2 (смт Ріпки) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надійшла запитувана інформація, зареєстрована за вх. № 1888/24.

29.05.2024 р. справу знято з розгляду у зв`язку з проходженням судді підготовки при Національній школі суддів України.

У судовому засіданні 19.06.2024 р. представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

У судовому засіданні 19.06.2024 р. представник третьої особи зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги, оскільки матір намагалися поставити на шлях виправлення, але безрезультатно. Вона на жодний крок не пішла, щоб залишатися матір`ю. Дитина страждає і духовно, і морально. Раніше за дитиною доглядала матір відповідача, але вона померла у грудні 2021 року і за дитиною почали доглядати сусіди. Разом з відповідачем проживав її батько, який теж зловживав спиртними напоями. Тому було прийнято рішення про передачу дитини батьку, про що повідомлено відповідача. І з тих пір нічого не змінилося. За останні два місяці вони були у відповідача три рази вдома і вона навіть не реагує на них. Тому, на думку представника третьої особи, не можна продовжувати наражати дитину на небезпеку. За час проживання з батьком ОСОБА_5 став більш урівноваженим та спокійним. Коли батька забрали на фронт, ОСОБА_5 повернувся до матері, однак на четвертий день вона запила і дитину знов забрали до бабусі.

У судових засіданнях 12.07.2024 р. та 07.08.2024 р. позивач зазначив, що матір не займається сином взагалі. Вона п`є. Раніше питання про позбавлення батьківських прав у нього не виникало. Сином опікувалась матір відповідача. Він приїжджав до сина, давав гроші на його утримання. Потім він зрозумів, що відповідач витрачає кошти на спиртне і перестав давати їй кошти. Неодноразово казав їй, що потрібно припиняти вживати спиртні напої. Її неодноразово лікували родичі, але безрезультатно. Коли відповідач твереза, то вона заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Але коли випиває, то їй вже все одно. А не випивати вона може приблизно тиждень, а потім знову починає. Коли позивач проходив військову службу у м. Чернігів, то була інша справа. Вони з сином проживали увесь час разом з тих пір, як він його забрав. Потім його направили у Донецьку область, але командування повідомило його, що якщо матір сина буде позбавлена батьківських прав, то він проходитиме службу за місцем проживання його з сином. Крім того, позивач зазначив, що подумав про те, що якщо з ним щось станеться і відповідач не буде позбавлена батьківських прав, то ті кошти, що вона отримає, витратить на алкогольні напої, а не на сина.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.06.2024 р. постановленою без виходу до нарадчої кімнати в судовому засіданні оголошено перерву до 12.07.2024 р. з метою отримання додаткових доказів та виклику свідка.

10.07.2024 р. від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів, зареєстроване за вх № 2723/24.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12.07.2024 р. постановленою без виходу до нарадчої кімнати, в судовому засіданні оголошено перерву до 07.08.2024 р. з метою забезпечення явки дитини та свідка.

19.07.2024 р. від управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зареєстроване за вх. № ЕП-682/24, в якому просили рішення прийняти з урахуванням інтересів дитини.

19.07.2024 від органу опіки та піклування Любецької селищної ради надійшло клопотання, зареєстроване за вх. № ЕП-679/24 в якому просили судове засідання проводити без їх участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

01.08.2024 р. від служби у справах дітей Любецької селищної ради надійшло клопотання, зареєстроване за вх. № ЕП-744/24-Вх, в якому просили судове засідання проводити без їх участі, за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач у судові засідання жодного разу не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного.

У судовому засіданні 19.06.2024 р. свідок ОСОБА_6 , що є старостою Великозліївського старостинського округу Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області з 09.12.2020 р., показала, що на той час, коли вона приступила до своїх обов`язків, ОСОБА_5 проживав разом з матір`ю. Батька ОСОБА_5 свідок не знала. Поки була жива бабуся, матір відповідача, саме вона піклувалася про дитину. Дитина була чистенька, гарненька. Про те, що відповідач вживає спиртні напої, свідок не знала. Вона особисто зверталася до матері відповідача з метою запропонувати відповідачу посаду соціального працівника. Але її матір відповіла, що зараз донька перебуває на обліку у центрі зайнятості, то нехай так і буде. Знає, що потім відповідача прийняли на роботу до Чернігівської індустріальної молочної компанії. На початку війни жителі ходили туди за молоком. І тоді завідувач комплексу покликав старосту у кімнату, щоб вона подивилася на те, в якому стані на робочому місці перебуває відповідач ОСОБА_7 . Коли вона зайшла в кімнату, то побачила, що ОСОБА_7 була в стані сильного алкогольного сп`яніння, лежала, не розуміла, хто з нею спілкується. Це був 2022 рік. Її на підприємстві ще трохи потерпіли і звільнили. У серпні 2022 року (це була субота) свідку зателефонувала начальник служби у справах дітей ОСОБА_8 з приводу того, що дитина блукає сама по вулицях. Коли батько забирав дитину, то відповідач просила, щоб дитина побула у неї до 23 серпня. Чому саме до цієї дати не повідомила. Але у свідка склалося враження, що відповідачу було байдуже на те, що батько забирає сина. Свідок вказала, що з відповідачем неодноразово проводилися бесіди про те, що їй потрібно взяти себе в руки. Однак нічого не змінилося, прийшла зима і відповідача жителі громади носили додому на руках у стані алкогольного сп`яніння, возили на санях. Також свідок зазначила, що один раз дитина була недавно у відповідача, але матір не витримала, і на тому все. Один раз свідок проїжджала біля їхнього двору, ОСОБА_5 гуляв там, дитина була охайна, чистенька. Потім їй повідомила соціальний працівник, що проживає по сусідству, що ОСОБА_5 вже знову забрали.

У судовому засіданні 12.07.2024 р. свідок ОСОБА_9 , що є матір`ю позивача та бабусею ОСОБА_5 , показала, що дитина тривалий час проживає з нею та сином. ОСОБА_5 вважає золотою дитиною. Він слухняний, самостійний, допомагає їй у всьому. Коли ОСОБА_5 народився, то вони з невісткою проживали всі разом у житлі свідка. Потім вони з сином розійшлися та спілкування між нею та невісткою припинилося. Свідок володіє інформацією про те, що дитиною повністю опікувалася матір невістки. Вона вчила з ОСОБА_5 уроки , клеїла на холодильнику англійські слова, щоб ОСОБА_5 було легше вивчати англійську мову. Після того, як вона померла, ОСОБА_5 запустив навчання. Зараз вони намагаються наздогнати шкільну програму. ОСОБА_5 ходить до школи через дорогу. З батьком у них дуже теплі відносини. Про матір свідок онуку зайвий раз не нагадує. Один раз вона пропонувала йому поїхати погостювати у матері на літніх канікулах, але він не виявив великого бажання. Свідок також вказала, що періодично проходить лікування у лікарні, тоді ОСОБА_5 опікується старша донька сина, у якої також є діти. Крім того, свідок зауважила, що ОСОБА_5 періодично робить спроби телефонувати матері, однак вона не відповідає. У ОСОБА_5 та сусідки матері, ОСОБА_11 , склалися теплі відносини, тому вони телефонують один одному. Свідок не чула, щоб ОСОБА_5 у бабусі ОСОБА_11 під час спілкування запитував про матір.

У судовому засіданні 07.08.2024 р. свідок ОСОБА_12 , що є донькою позивача, показала, що батько забрав ОСОБА_5 до себе в серпні місяці 2022 р., оскільки йому зателефонували з органу опіки та повідомили, що якщо позивач не забере дитину то дитину відберуть у матері та відправлять до дитячого будинку у зв`язку з зловживанням нею алкогольними напоями. В той же день, коли батько привіз ОСОБА_5 уся сім`я свідка приїхала та познайомилась з ним. З того часу, дитиною опікується в тому числі і свідок. ОСОБА_5 проводить дозвілля з двома синами свідка, а також - разом з нею. Вони їздять на екскурсії, відвідуються вистави у філармонії. Коли бабуся час від часу перебуває у лікарні, то ОСОБА_5 проживає у свідка, оскільки батько служить. Свідок повідомила, що навесні цього року ОСОБА_5 захворів на запалення вуха та бабуся викликала швидку і його госпіталізували. Він пробув у лікарні два тижні, але матір жодного разу не навідала дитину. Також матір не надавала матеріальної допомоги на лікування сина. В основному лікування було безкоштовним, але певні ліки, наприклад, краплі, свідок купувала сама.

У судовому засіданні 07.08.2024 р. з пояснень малолітнього ОСОБА_4 , наданих у присутності законного представника ОСОБА_2 , судом встановлено, що ОСОБА_5 володіє інформацією про те, що його матір вживає спиртні напої, а батько проходить військову службу, а також розуміє, що даний судовий розгляд пов`язаний з питанням його проживання разом з матір`ю. До проживання з бабусею та батьком ставиться позитивно. Комунікує зі старшою донькою позивача та її сім`єю. Періодично телефонує до матері, однак вона не відповідає. Приблизно місяць тому, коли матір лежала у Чернігівській лікарні, бабуся привозила його провідати матір. Один раз за увесь час, що він проживає у батька, матір також приїжджала до ОСОБА_5 у м. Чернігів, за його словами, "погостювати". Привезла йому гостинці, поспілкувалася з ним близько однієї години. За час проживання у матері до них кілька разів приїжджала поліція, однак дитина не володіє інформацією, з якого приводу. Сам ОСОБА_5 маму у стані сп`яніння не помічав. Навесні його привезли до матері, а на п`ятий день забрали знову до бабусі, бо матір почала вживати спиртні напої. Кілька днів тому матір йому телефонувала та вони спілкувалися. Питання, що вирішується у суді, не обговорювали. Судом також з`ясовано в контексті розуміння дитиною причини опитування в судовому засіданні, що ставлення дитини до матері відсторонене. Дитині, фактично, байдуже, з ким йому проживати. ОСОБА_5 вбачає для себе позитивні аспекти щодо кожного з місць проживання, негативні аспекти відсутні. Крім того, з пояснень ОСОБА_5 вбачається, що під час спілкування з матір`ю у телефонному режимі остання запрошує його до себе у гості на пару днів, однак, повернутися на проживання не пропонує. Під час опитування дитини у судовому засіданні судом також було встановлено, що ОСОБА_5 вільно спілкується з батьком, демонструє міцний родинний зв`язок. У батька та сина існують спільні спогади, розуміння один одного, комунікація налагоджена на високому рівні. Крім того, за повідомленням ОСОБА_5 , матір наразі спиртні напої не вживає, однак, він не заперечує тимчасовості такого стану.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.03.2014 р., батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 13).

Згідно інформації Служби у справах дітей Любецької селищної ради № 13-07/20 від 07.02.2024, 15.11.2021 р. до служби у справах дітей Любецької селищної ради надійшло подання від відділення поліції № 2 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про усунення причин та умов, які сприяли неналежному виконанню батьківських обов`язків ОСОБА_3 . На підставі повідомлення було проведення обстеження умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , з матір`ю була проведена роз`яснювально-профілактична робота. Проведені заходи та попередження матері не змінили її шкідливих звичок, вже вирішувалось питання вилучення дитини від матері, про це був повідомлений батько дитини, який не проживав спільно з матір`ю дитини (а. с. 14).

Як вбачається з подання відділення поліції № 2 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про усунення причин та умов, які сприяли неналежному виконанню батьківських обов`язків ОСОБА_3 , 13.11.2021 р. до чергової частини ВП №2 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від ОСОБА_13 , що ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, постійно вживає спиртне та не доглядає за дитиною 8 років. Заявник забрав у матері за її попередньою згодою хлопчика та останній перебуває у нього (а. с. 15).

Як вбачається з довідки-характеристики Великозліївського старостинського округу Любецької селищної ради № 9 від 06.02.2024 р., відповідач за місцем проживання характеризується негативно, авторитетом серед односельців не користується, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, дитина ОСОБА_4 з нею не проживає. За результатами проведених старостою, службою у справах дітей, фахівцем соціальної роботи профілактичних робіт виховного характеру належних висновків відповідач не зробила (а. с. 21).

Згідно відповіді Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 від 12.02.2024 р. № 01-26/39 малолітній ОСОБА_4 , 2014 р. н., учень 4-В класу, навчається у їх закладі з 01.09.2022 р. та проживає разом із ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_9 . Мати, ОСОБА_3 , жодного разу в школі не була, з вчителем не спілкувалася, не цікавиться успіхами дитини у навчанні. Вчитель дитини підтримує тісний зв`язок з батьком та бабусею хлопчика, саме батько піклується про ОСОБА_5 , створює всі умови для належного виховання, навчання в класі та позакласної діяльності (а. с. 20).

Як вбачається з відповіді відділення поліції № 2 (смт Ріпки) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 21.05.2024 р. № 2624/124/48.2/2024, згідно обліків відділення поліції № 2 (смт Ріпки) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області та інформаційно-статистичної бази «Цунамі» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності притягувалася Ріпкинським районним судом від 24.05.2022 р. за ст. 184 КУпАП (ухилення батьків або осіб, що їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей), вчинені повторно протягом року (а. с. 140).

Як вбачається з висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 неналежно виконує батьківські обов`язки відносно свої дитини, а саме: має низький батьківський потенціал та злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не має постійної роботи, заробляє на сезонних підробітках, в цілому живе за пенсію свого батька ОСОБА_14 , будучи в нетверезому стані наражає дитину на небезпеку, що в свою чергу є загрозою його життю та здоров`ю. Служба у справах дітей Любецької селищної ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до її малолітньої дитини ОСОБА_4 (а. с. 57).

Як вбачається з висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав виконавчого комітету Чернігівської міської ради, затвердженого 02.04.2024 р., дитина зареєстрована разом з матір`ю, але проживає разом з батьком з 13.08.2022 р. За місцем проживання для ОСОБА_5 створені належні умови для життя та всебічного розвитку. Під час бесіди дитина повідомила, що її вихованням і матеріальним утриманням займається батько. З матір`ю спілкується час від часу, приїздить на вихідні дні та канікули. Зі слів ОСОБА_5 він проти позбавлення матері батьківських прав, адже вона його любить і останнім часом почала менше вживати спиртні напої. Від ОСОБА_3 до управління надійшла заява, в якій вона заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до малолітнього сина, ОСОБА_4 , але не заперечує, що схильна до вживання спиртних напоїв, не має постійної роботи. На засідання комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_3 не з`явилася, незважаючи на неодноразові запрошення. Причини неявки не повідомила. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_4 (а. с. 91).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно частин 1-5 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно частини 1 статті 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13192/19-ц зазначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 зазначив, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Підсумовуючи встановлені у даній справі обставини, судом констатується, що відповідач свідомо не бере участі у вихованні дитини, протягом останніх років перекладаючи такі обов`язки на свою матір, батька дитини чи сусідів. Також, на думку суду, відповідач має до сина материнські почуття, однак, приділяє увагу сину не постійно, а час від часу.

Крім того, судом встановлено, що батько вже двічі забирав дитину від матері з причини вживання нею алкогольних напоїв та бездоглядності сина у зв`язку з цим.

Відвідування дитини один раз за майже два роки матір`ю не свідчить для суду про можливість виправлення відповідача у ставленні до батьківського виховання та піклування про сина. З огляду на це, суд приходить до висновку про те, що задоволення позовних вимог відповідатиме інтересам дитини та у суду відсутні підстави для неврахування при прийнятті рішення висновків органів опіки та піклування, які наголошують на доцільності позбавлення батьківських прав.

У судові засідання повідомлена належним чином відповідач жодного разу не з`явилась. Вказане свідчить для суду про відсутність інтересу у відповідача до питання позбавлення її батьківських прав.

Також необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18.

Окрім того, згідно з частиною третьою статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

В той же час, у судовому засіданні 07.08.2024 р. позивач заявив про відсутність бажання стягувати з відповідача аліменти, оскільки коштів вона не має, а позивач має достатній фінансовий стан для забезпечення сина усім необхідним самостійно.

Зважаючи на цю обставину, на думку суду, вирішення питання про стягнення аліментів є недоцільним, позаяк проти цього заперечує сам позивач.

Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позивачем позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, служба у справах дітей Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211, 20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М. В. Кравчук

(Повний текст рішення складено 07.08.2024 р.)