Провадження № 2/161/46/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/17716/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 68 440 гривень, з підстав, викладених в позовній заяві.

13 березня 2024 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог шляхом зменшення їх розміру. З підстав, викладених в заяві, просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 33 924,50 гривень

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду спільну заяву про розгляд справи у їх відсутності, зменшені позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляли, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Судом при розгляді справи встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що з 02 серпня 2022 року по 09 травня 2023 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_2 , на посаді водія (а.с. 27-29, 30).

Також судом встановлено, що 09 травня 2023 року ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади за згодою сторін (а.с. 28-29).

Судом достовірно встановлено, що за період з 02 серпня 2022 року по 31 березня 2023 року було нараховано ОСОБА_1 заробітну плату в загальній сумі 68 440 гривень (а.с. 6-7). ФОП ОСОБА_2 як роботодавцем при нарахуванні вказаної заробітної плати були сплачені відповідні податки та збори.

Суд звертає увагу, що позивачем визначений період за який нарахована, але не виплачена заробітна плата саме з 02 серпня 2022 року по 31 березня 2023 року включно. Про невиплату заробітної плати за період квітень-09 травня 2023 року стороною позивача не зазначається взагалі.

Судом достовірно встановлено, що ФОП ОСОБА_2 як роботодавцем було виплачено ОСОБА_1 заробітну плату за період з 02 серпня 2022 року по 01 березня 2023 року на загальну суму 34 695,50 гривень. Вказана сума була зарахована на банківський картковий рахунок ОСОБА_1 , з попереднім відрахуванням податку на прибуток фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%).

Судом не приймаються до уваги інші перекази грошових коштів від ФОП ОСОБА_2 на загальну суму 14 500 гривень на банківський картковий рахунок ОСОБА_1 , які не мають цільового призначення «заробітна плата». Оскільки навіть за умови переказу грошових коштів на загальну суму 14 500 гривень з іншого рахунку, як про це зазначає представник відповідача, ФОП ОСОБА_2 не була позбавлена можливості зазначити в призначенні платежу «Заробітна плата».

Таким чином, ФОП ОСОБА_2 як роботодавцем було виплачено ОСОБА_1 заробітну плату за період з 02 серпня 2022 року по 01 березня 2023 року на загальну суму 43 100 гривень (34 695,50 гривень після відрахування податку на прибуток фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%)).

Сума нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати за період з 02 серпня 2022 року по 01 березня 2023 року становить 25 340,00 гривень (20 398,7 гривень після відрахування податку на прибуток фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%)), які підлягають стягненню з відповідача ФОП ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що у ФОП ОСОБА_2 мається заборгованість з виплати заробітної плати перед ОСОБА_1 , яка становить 25 340,00 гривень з подальшим відрахуванням податку на прибуток фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 25 340,00 гривень з подальшим відрахуванням податку на прибуток фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%).

Керуючись ст. 115 КЗпП України, ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі задовольнити частково.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі - 25 340,00 гривень з подальшим відрахуванням до Державного бюджету України податку на прибуток фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко