Справа № 594/1223/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 5500 грн щомісячно, з дня подачі позову до суду на період її навчання і до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування позову посилається на те, що їхня з відповідачем дочка ОСОБА_4 в даний час навчається у Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка. Термін навчання до 30 червня 2027 року. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 99 733 грн, в тому числі за 2023/2024 навчальний рік 24934 грн, за 2024/2025 навчальний рік 24933 грн. Всього на утримання дочки на час навчання, окрім суми оплати за навчання, їй потрібно 7000,00 грн. щомісячно. Вона ж працює вчителем Глибочецької гімназії і розмір її заробітної плати становить 6336,10 грн, що є недостатнім для належного фінансового забезпечення сім`ї. Відповідач є фізично здоровим, іншої сім`ї та дітей у нього немає, в даний час перебуває на роботі за кордоном, де працює, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, яка навчається, однак добровільно цього робити не бажає.

Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву. Копію цієї ухвали разом з копіями позовної заяви та доданих до неї документів було направлено відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, які повернуто на адресу суду без вручення з відміткою про відсутність відповідача за зазначеною адресою, що відповідно до п.5) ч.6 ст.272 ЦПК України є належним врученням ухвали суду.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надіслав.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 було розірвано 16 січня 2020 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області складено відповідний актовий запис №06.

Сторони є батьками повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ), яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Глибочецького старостинського округу Борщівської міської ради від11 липня 2024 року №305.

Дочка сторін ОСОБА_3 навчається у вищому навчальному закладі, є студенткою другого курсу історичного факультету Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка денної платної форми навчання. Строк навчання 3 роки 10 місяців. Термін навчання з 01 вересня 2023 року до 30 червня 2027 року. Загальна вартість навчання становить 99733,00 грн. Вартість навчання за навчальний рік 24934,00 грн (копія договорів про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та ОСОБА_1 від 14 серпня 2023 року та довідка навчального закладу від 14 серпня 2024 року №62).

Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначила, що всього на утримання дочки на час навчання, окрім суми оплати за навчання, їй потрібно 7000,00 грн. щомісячно. Вона ж працює вчителем Глибочецької гімназії і розмір її заробітної плати становить 6336,10 грн, що є недостатнім для належного фінансового забезпечення сім`ї.

Згідно довідки про доходи №28 від 11 липня 2024 року позивачка працює вчителем географії в Глибочецькій гімназії Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Борщівської міської ради і отримує заробітну плату, загальна сума якої, без вирахування податків та зборів, становить 61 240,76 за період з січня по червень 2024 року.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України(далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Отже, Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Тобто, обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що в зв`язку з навчанням повнолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивачка, так і відповідач.

Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання.

В той же час в матеріалах справи відсутні будь-які докази про доходи, які отримує відповідач.

Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що відповідач відповідно до свого майнового становища має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини на період навчання в сумі 5500,00 грн. в місяць.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На підставі зазначеного вище, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості,враховуючи всі досліджені в судовому засіданні обставини справи, потреби дочки сторін Анжеліки у зв`язку з навчанням, а також те, що відповідач є працездатним і як батько зобов`язаний утримувати дитину, з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку, суд вважає, що позов слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі 3500,00 грн. щомісячно на утримання дочки сторін ОСОБА_3 , починаючи з 15 серпня 2024 року до досягнення нею 23-х річного віку на період навчання у вищому навчальному закладі Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка.

Разом із тим, відповідно до приписів статей 192,201 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ЗУ Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 182, 199-201 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 263-265, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в сумі 3500,00 грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 15 серпня 2024 року до досягнення нею 23-х річного віку на період навчання у вищому навчальному закладі Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька с.Глибочок Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 18 вересня 2024 року.

Суддя