Провадження № 2-о/369/104/24
РІШЕННЯ

Іменем України

27.06.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

при секретарі Ведмеденко Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, згідно якої просила суд встановити факт її спільного проживання з її чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що з 04.05.1984 заявник - ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 04.05.1984 Дніпровським відділом РАЦС, актовий запис № 603.

При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 08.08.2023 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та довідкою форми 106/о про причину смерті від 06.08.2023 № 2641.

Після смерті чоловіка заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою про переведення її на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника, оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був інвалідом 1 групи та її було призначено одержувачем компенсації, за надання соціальних послуг особам з інвалідністю першої групи, і вона здійснювала постійний догляд за ним.

Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.09.2023 «Про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» їй було відмовлено у переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, у зв`язку з тим, що подані документи не містять документу про спільне проживання з годувальником на момент його смерті.

Також вказує, що дійсно вона та її чоловік були зареєстрованими за різними адресами, а саме, чоловік був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а вона за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично з 2002 року проживали разом з чоловіком, за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з моменту укладання шлюбу і до самої смерті чоловіка проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного та мали спільний бюджет.

При цьому, оскільки вона з померлим чоловіком зареєстровані за різними адресами, заявник позбавлена можливості в позасудовому порядку підтвердити факт спільного проживання з чоловіком на момент його смерті з метою переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а тому просить суд встановити факт її спільного проживання з чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У підтвердження даного факту надала до суду копію довідки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 795110, якою підтверджується встановлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , першої групи інвалідності з 18.05.2021 і довічно; копію довідки про отримання допомоги від 11.08.2023 № 1562, виданої ОСОБА_1 Управлінням соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про те, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та одержувала компенсацію за надання соціальних послуг особам з інвалідністю першої групи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.10.2021 по 30.09.2022 року; копія відомості про склад спадкоємців, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюк Оленою Юріївною від 05.10.2023 №153/02-14; копію декларації №0001-Х8М8-9ТА0, про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, де зазначено фактичне місце проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 ; копію довіреності від 26.07.2017, видану ОСОБА_3 ОСОБА_1 на представництво його інтересів, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., зареєстрована в реєстрі за № 2651; копію договору про надання ритуальних послуг; листи, складені сусідами - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 2002 року та на момент смерті останнього; листа рідної сестри ОСОБА_3 , яка є заінтересованою особою у цій справі, про факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 2002 року та на момент смерті останнього.

На підставі викладеного просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те що, вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент його смерті.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А. Я. від 02.01.2024 року, у справі було відкрито провадження та призначено її до судового розгляду в порядку окремого провадження.

При цьому, заявник у судове засідання не з`явилася подала до суду заяву, згідно з якою заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, а судовий розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заперечень на заяву до суду не надходило.

При цьому, заінтересована особа ОСОБА_2 подала до суду заяву, згідно з якою просила суд проводити судовий розгляд справи здійснювати за її відсутності, щодо задоволення вимог заяви не заперечувала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 04.05.1984 року Дніпровським відділом РАЦС, актовий запис № 603.

Однак, 05.08.2023 чоловік заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 08.08.2023 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та довідкою форми 106/о про причину смерті від 06.08.2023 № 2641.

Після смерті чоловіка заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою про перерахунок її на пенсії, у зв`язку із втратою годувальника, однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.09.2023 «Про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» їй було відмовлено у перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що нею не виконано вимоги ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме надані нею документи не містять відомостей про її спільне проживання з чоловіком (годувальником) на момент його смерті.

Тому, звернення в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявнику для встановлення рішенням суду факту спільного проживання з чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент його смерті з метою отримання перерахунку пенсії, у зв`язку із втратою годувальника.

Під час дослідження матеріалів справи, а саме копії паспорту серії НОМЕР_3 виданого 25.01.2001 року Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

У свою чергу, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Дані розбіжності у адресах зареєстрованого місця проживання заявника та її чоловіка стали підставою для відмови заявнику у перерахунку пенсії.

Однак, як вбачається, з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 04.05.1984 року Дніпровським відділом РАЦС, актовий запис № 603, заявник та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відомості про його розірвання у суду відсутні.

Більше того, під час перевірки факту наявності у Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення про розірвання шлюбу, судом такого рішення не виявлено.

Крім того, згідно з наявними у матеріалах справи довідками, а саме довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААБ № 795110, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав І групу інвалідності довічно, у зв`язку з чим, згідно з довідкою № 1562 від 11.08.2023 року виданою Управлінням соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві Державної адміністрації, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала на обліку та одержувала компенсацію за надання соціальних послуг по догляду за інвалідом І групи ОСОБА_3 - 1954 року народження.

Також, з наявної у матеріалах справи Довіреності посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. від 26.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , бути його представником.

Відповідно до наявного у матеріалах справи договору про надання ритуальних послуг від 04.08.2023 року вбачається, що похованням ОСОБА_3 займалася ОСОБА_1 .

Окрім того, згідно з відомостями наданими Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюк Оленою Юріївною, за вих. № 153/02-14 від 05.10.2023 року вбачається, що приватним нотаріусом 14.09.2023 року заведено спадкову справу № 30/2023, до майна померлого ОСОБА_3 , та відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцем, який прийняв спадщину станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружина померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, на переконання суду вказані факти підтверджують факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю.

Крім того, факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою реєстрації її покійного чоловіка ОСОБА_3 , по АДРЕСА_1 , підтверджується копією наявної у матеріалах справи декларації № 0001-Х8М8-9ТА0, про надання ОСОБА_1 первинної медичної допомоги.

А також вказані факт підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_4 виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, 18.11.1999 року); ОСОБА_6 (паспорт серії НОМЕР_5 виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, 25.04.1997 року); ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_6 виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві, 04.05.2000 року).

Таким чином, при дослідженні наданих до суду доказів та співставленні інформації наявної в цих доказах, а також враховуючи що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували на момент смерті останнього у зареєстрованому шлюбі, суд вважає доведеним факт їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на момент смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Згідно з положеннями абзацу 2 частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дружина померлого, яка не була на його утриманні, має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратила джерело засобів до існування.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині третій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно з пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок), заява про переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Пунктом 2.1. Порядку передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, відомості про місце проживання особи.

Згідно з пунктом 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Отже, факт сумісного проживання та перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.01.2021 №592/17552/18, від 22.10.2020 у справі №210/343/19, від 22.05.2019 у справі № 520/6518/17.

З матеріалів справи вбачається, що померлий зі своєю дружиною були зареєстровані в різних місцях (адресах), у зв`язку з чим заявник вимушена звернутися до суду та просить суд встановити факт її проживання разом із чоловіком ОСОБА_3 , за адресою його місця проживання, на момент смерті останнього.

Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати. (ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»)

З матеріалів справи вбачається, що заявниця хоч і не була зареєстрована з чоловіком за однією адресою, але фактично з ним проживала по день смерті.

Так, у ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов до висновків, що знайшов своє підтвердження факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на момент смерті ОСОБА_3 .

Зазначений факт підтверджується наявними у справі доказами дослідженими судом під час розгляду справи, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт спільного проживання зі своїм померлим чоловіком на час його смерті і зазначені обставини перешкоджають подальшому оформленню прав щодо пенсійного забезпечення пов`язаного з перерахунком пенсі, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.

Відтак, сплачений при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 315-319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, те що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживала разом із чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на момент смерті останнього.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Андрій ВОЛЧКО