Справа № 737/235/24
Проваждення № 2/737/125/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2024 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження справу № 737/235/24
за позовомКуликівської селищної ради як органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_1
доОСОБА_2
треті особиСлужба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради Центр соціальних служб Куликівської селищної ради ОСОБА_4
пропозбавлення батьківських прав
учасники справи та представники:
представника позивачаОСОБА_3
відповідачОСОБА_2
представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради Вересоцька А.А.
представник третьої особи Центру соціальних служб Куликівської селищної ради Карцева А.Є.
третя особа ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

Куликівська селищна рада як орган опіки та піклування звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_5 та стягнути аліменти на її утримання.

В обґрунтування позову вказує, що матір`ю дитини ОСОБА_5 є ОСОБА_2 , батько дитини ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із народження ОСОБА_1 проживала разом з батьками по АДРЕСА_1 . Даний будинок на праві власності належить її бабусі ОСОБА_4 . Після смерті батька дівчинка разом з матір`ю продовжувала жити в будинку та проживала в ньому до моменту коли співмешканець ідповідача не отримав будинок від сільськогосподарського товариства та із сім`єю перейшов жити туди. ОСОБА_1 залишилася проживати з бабусею ОСОБА_4 , того часу мати не бере участі у її вихованні та утриманні. Сім`я ОСОБА_2 перебувала у Куликівському районному центрі соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді на обліку з 2013 року з проблемою зловживання жінкою алкоголю, ухиляння від виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_1 з 30.08.2018 перебували на обліку Служби у справах дітей Куликівської райдержадміністрації, а наразі знаходиться на обліку у Службі у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради з 24.02.2021 як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах з підстави ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_2 отримує пенсію по втраті годувальника у зв`язку зі смертю батька дівчинки,однак використовувала на власні потреби. Утриманням, вихованням та доглядом за дитиною займається бабуся по лінії батька- ОСОБА_4 . За період 2015-2023 роки ОСОБА_2 не тільки не утримувала дитину матеріально, не брала участі у її вихованні, але і не повернула коштів, які забрала у неї. Фактично вихованням та утриманням неповнолітньої ОСОБА_1 займається її бабуся ОСОБА_4 ..

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 06.03.2024 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 03.04.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 просила позов задовольнити з підстав викладених в ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала повністю, пояснила, що вихованням та утриманням її доньки ОСОБА_5 займається її бабуся ОСОБА_4 .. Вихованням доньки вона не займається, оскільки в неї є ще інші двоє дітей.

Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради Вересоцька А.А., представник третьої особи Центру соціальних служб Куликівської селищної ради Карцева А.Є. та третя особа ОСОБА_4 позов підтримали та просили його задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_5 проживає з народження з нею. Її утриманням займається вона та її дочка ОСОБА_9 . Відповідач не займається утриманням ОСОБА_5 , не цікавиться її навчанням. ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками записані: батько - ОСОБА_6 та мати - ОСОБА_2 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер (а.с.16).

З витягу з протоколу комісії з питань захисту прав дитини №8 від 16 червня 2023 року вбачається, що, рішення по заяві ОСОБА_4 , щодо порушення клопотання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношення до неповнолітньої доньки ОСОБА_1 відкладено строком на три місяці. Зобов`язано ОСОБА_2 щомісячно повертати кошти в сумі не менше 1,0 тис. грн. ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_1 (а.с.20).

Згідно витягу з протоколу комісії з питань захисту прав дитини №17 від 24 листопада 2023 року вбачається, що, окрім іншого, Службі у справах дітей повідомлено про необхідність розпочати збір матеріалів та підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 (а.с.21).

Відповідно до витягу з протоколу комісії з питань захисту прав дитини №19 від 27грудня 2023 року було вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.22).

Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради від 31.01.2024 №25 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 23).

Неповнолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає з бабусею по АДРЕСА_2 (а.с.27).

Згідно характеристики ОСОБА_5 , надану класним керівником Вертіївського ліцею, вона навчається у школі з 01 вересня 2022 року. Зарекомендувала себе як відповідальна, дисциплінована учениця. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Навчається не в міру своїх можливостей. На уроках не завжди активна, але уважна. Домашнє завдання виконує. Має добрий загальний розвиток. Бабуся приділяє належну увагу вихованню онуки (а.с.28).

Наказом Служби у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 36 від 30.08.2018 та Служби у справах дітей Куликівської селищної ради №03 від 24.02.2021 взято на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, окрім інших, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків (а.с.29-30).

Сім`я ОСОБА_2 перебуває на обліку в Центрі соціальних служб Куликівської селищної ради з 12.05.2013. Основні чинники, що спричиняють складні життєві обставини у родині- вживання алкоголю, ухиляння від виконання батьківських обов`язків. Старша донька ОСОБА_2 - ОСОБА_5 постійно проживає у родині своєї бабусі (матері покійного батька)- ОСОБА_4 . Бабуся постійно займається вихованням дівчини. ОСОБА_2 не забезпечує основних потреб дитини, фінансово не допомагає та фактично не приймає участі у її вихованні. Окрім того родина ОСОБА_2 отримує послугу соціального супроводу (а.с.31-34).

Представники служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради неодноразово відвідували сім`ю ОСОБА_2 давали свої висновки та рекомендації:

- згідно акту оцінки потреб сім`ї від 09.01.2024 встановлено, що основними чинниками, що спричиняють складні життєві обставини сім`ї є те, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо ОСОБА_5 . Забезпеченням основних потреб дитини та вихованням займається (а.с. 35-39).

- згідно акту відвідування сім`ї від 23.09.2022 та 30.06.2023 рекомендовано підтримувати чистоту в будинку та щомісячно повертати кошти в сумі не менше 1 тис ргн. ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 (а.с. 40-41).

При неодноразовому обстежені умов проживання ОСОБА_2 встановлено, ОСОБА_1 проживає в бабусі (а.с.42-44).

Допитана судом свідок ОСОБА_11 пояснила, що , вона займає посаду фахівця з соціальної роботи Центру соціальних служб Куликівської селищної ради. Сім`ю ОСОБА_2 знає тривалий час, у зв`язку з виконанням службових обов`язків. ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання доньки ОСОБА_5 . З її допомогою вона влаштувалася в СФГ «Колос» однак вона попрацювала там два місяці та звільнилася. Зловживає алкогольними напоями та не приділяє уваги дітям. Соціальний супровід сім`ї ОСОБА_2 проводиться з 2019 року, однак відповідач на шлях виправлення не стає. ОСОБА_5 проживає з бабусею.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що з відповідачем проживають в селі Дрімайлівка. ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої в зв`язку з чим не займається вихованням дітей. Її донька ОСОБА_5 з народження проживає з бабусею. Її діти та ОСОБА_5 навчаються в одній школі, однак ОСОБА_2 вона в школі не бачила жодного разу.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що після смерті її брата-батька ОСОБА_5 , остання залишилася проживати з батьками свідка. ОСОБА_2 почала зловживати алкогольними напоями. З тих пір участі у вихованні дитини відповідач не приймає. Утриманням ОСОБА_5 займається її бабуся та свідок. Вони забезпечують її засобами гігієни, шкільним приладдям та одягом. ОСОБА_5 отримувала пенсію по втраті годувальника, які ОСОБА_2 знімала з карти. ОСОБА_2 участі у вихованні не приймає.

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_5 , пояснила, що її вихованням займається її бабуся. Її утриманням займається баба та хрещена. Вона розуміє, що в судовому засідання вирішується питання про позбавлення батьківських прав її матері. Все, що їй потрібно їй купує бабуся. Її мати не відвідує шкільні збори та не допомагає їй з навчанням.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з ч. 1 - 4 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Згідно пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України), та є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ч.1 ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 29 квітня 2020 року у справі №522/10703/18 (провадження №61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі №760/468/18 (провадження №61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі №638/16622/17 (провадження №61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі №522/21914/14 (провадження №61-8179св19).

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

З аналізу наведених норм матеріального права слідує, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, і ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші заходи впливу виявились безрезультатними, і змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Звідси, пред`явленню позову про позбавлення батьківських прав передує велика профілактична, попереджувальна робота з неблагополучними батьками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батько, мати ухиляються від їх виконання, що таким буде лише за встановлення його впертого та систематичного, незважаючи на всі міри попередження, продовження невиконання свого батьківського обов`язку.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ч. 5 ст. 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 2, ч. 3 ст. 116 СК України), а тому аліменти потрібно стягнути з відповідача на користь його дітей.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За правилами статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача.

Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, що передбачено частиною 1 ст. 169 СК України.

Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку по наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, з сукупності наданих позивачем доказів вбачається, що протягом тривалого часу відповідач не виявив бажання вчинити будь-які дії пов`язані з відновленням свого зв`язку із дитиною, умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не створила належні житлово-побутові умови для проживання дитини, не займається її вихованням, матеріально не забезпечує, не піклується про її здоров`я, моральний та духовний розвиток, зловживаючи алкогольними напоями. На даний час сімейний зв`язок матері з дитинною втрачено, сама дитина не бажає в подальшому повертатись до матері та жити з нею.

Приймаючи до уваги відомості про спосіб життя відповідачки, її поведінку та систематичне невиконання без поважних причин батьківських обов`язків, оскільки вихованням дитини вона не займається, матеріально не утримує, а також не піклується про її здоров`я, моральний та духовний розвиток, і дитина таким чином позбавлена батьківського піклування.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим позов належить задовольнити.

Враховуючи обов`язок батьків матеріально утримувати дітей до повноліття, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на користь законного представника дитини або державної установи де буде перебувати дитина.

Оскільки позовні вимоги задоволені судом, а позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, то судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає 3028 грн. 00 коп..

Керуючись статтями ст. ст. 4, 12 - 13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

1. Позовну заяву Куликівської селищної ради як органу опіки та піклування до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

2. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

3. Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь установи чи законного представника, на утриманні якої перебуває дитина, починаючи з 05 березня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

4. Передати неповнолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 Куликівській селищній раді, як органу опіки та піклування для подальшого влаштування дитини.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ,( ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

8. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

9. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

10. Повний текст рішення складений 11 червня 2024 року.

Суддя Андрій КОРЕНЬКОВ