Провадження № 2/201/3162/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 06 лютого 2024 року з Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості:

-за кредитним Договором № Z75.00401.004464425 від 24 жовтня 2018 року в розмірі 41 915,45 грн, з яких: 16 303,06 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 612,39 грн. - сума заборгованості за відсотками.

В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 24 жовтня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z75.00401.004464425

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 07072023 у відповідності до умов якого, АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Ідея Банк» за кредитним договором № Z75.00401.004464425.

Згідно п. 2.1 Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору факторингу Права Вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за цим Договором , відступаються в розмірі Заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього Договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно до Реєстру Боржників № 3 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором Z75.00401.004464425 від 24 жовтня 2018 року в розмірі 41 915,45 грн, з яких: 16 303,06 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 612,39 грн. - сума заборгованості за відсотками.

3 моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07 липня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором Z75.00401.004464425 від 24 жовтня 2018 року в розмірі 41 915,45 грн, з яких: 16 303,06 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 612,39 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Не погодившись з вимогами позовної заяви представником відповідача 23 липня 2024 року подано відзив, в якому зазначено, що розрахунок заборгованості не містить періоду за який нараховувалась заборгованість, не містить детального розрахунку відсотків, а саме на яку суму та за який період такі відсотки нараховувались, щоб суд і відповідач змогли перевірити як наявність самої заборгованості, так і правильність її нарахування.

Відповідно до Графіку щомісячних платежів за кредитним договором загальний розмір процентів за кредитом складає 2503,37 грн., в той час як позивач нарахував заборгованість в розмірі 25 612,39 грн. за відсотками. Натомість, відповідно до п. 1.2. Кредитного договору строк кредитування становить 30 місяців. Отже, нарахування процентів можливе не більш як за 30 місяців.

Натомість, матеріали справи не містять періоду нарахування відсотків, а тому матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих обґрунтованість нарахування відсотків в розмірі 25 612,39 грн.

Наданий позивачем розрахунок є необґрунтованим ще й по тій причині, що відсутнє обґрунтування застосування процентних ставок. Отже, розрахунок наданий позивачем не може сприйматися судом, як належний доказ.

За таких обставин, відповідач вважає, що розрахунок заборгованості не підтверджений первинними документами, період нарахування є таким, що його неможливо встановити, матеріали справи не містять доказів того, що кредитні кошти видавались відповідачу.

На переконання відповідача, позивач не надав доказів надання коштів відповідачу, доказів наявності заборгованості, так і її розміру, а тому в позові слід відмовити з підстав його бездоказовості.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 06 лютого 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.46).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

До суду 06 лютого 2024 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.47-48).

Ухвалою судді від 06 лютого 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. (а.с. 49-50).

14 травня 2024 року у справі було ухвалено заочне рішення (а.с. 62-68).

07 червня 2024 року представником відповідача через підсистему «Електронний суд» було подано заяву про перегляд заочного рішення та застосування строків позовної давності.

Ухвалою суду від 19 червня 2024 року заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2024 року скасовано. Розгляд справи призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 03 вересня 2024 року о 12 год. 00 хв.

Представник позивача в позовній заяви просив суд слухати справу за їх відсутності.

Представник відповідача надала суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, в задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини встановленні судом

24 жовтня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z75.00401.004464425 (а.с. 4-7).

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 07072023 у відповідності до умов якого, АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Ідея Банк» за Права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених цим Договором (а.с. 22-23).

Згідно до Реєстру Боржників № 3 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором Z75.00401.004464425 від 24 жовтня 2018 року в розмірі 41 915,45 грн, з яких: 16 303,06 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 612,39 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 24).

3 моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07 липня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором Z75.00401.004464425 від 24 жовтня 2018 року в розмірі 41 915,45 грн, з яких: 16 303,06 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 612,39 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до умов кредитного договору, Банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується в поряду та на умовах, що визначені Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за кредитним договором Z75.00401.004464425 від 24 жовтня 2018 року в розмірі 41 915,45 грн, не повернуті, на підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягненню з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договорам в розмірі 41 915,45 грн.

В той же час, відповідач просить застосувати строк позовної давності, оскільки позивачем заявлено позов із пропущенням строків позовної давності.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі №911/3677/17.

У справі, яка розглядається представником ОСОБА_1 заявлено про застосування позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга зазначеної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами частини першої цієї статті, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання зазначеного зобов`язання.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.

Згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Поряд з цим, частиною першою статті 259 ЦПК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Крім того, позовну давність щодо заборгованості за кредитом не можна починати облічувати з дня спливу визначеного договором строку кредитування, оскільки встановлення такого строку має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а насамперед для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу.

Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року у справі №6-116цс13 та підтримується Верховним Судом у постановах від 16 листопада 2022 року у справі №752/8302/16-ц, 07 грудня 2022 року у справі №345/2315/21, від 09 серпня 2023 року у справі №359/9171/14-ц та ін.

Тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності окремо для погашення всієї заборгованості за кредитним договором.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду процентів, а також попередніх не внесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.

Встановлено, що строк кредитування за Кредитним договором №Z75.00401.004464425 від 24 жовтня 2018 року становить 30 місяців. При цьому, за умовами підпункту 2.1 Договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 30 щомісячних внесках включно до 24 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів.

Підпунктом 5.5 Кредитного договору, сторони погодили, що строк позовної давності за цим Договором, у тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється тривалістю 3 (три) років. Позовна давність щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентах, платі за обслуговування кредитної заборгованості, інших грошових внесків, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Відповідно до п. 5.2 кредитного договору цей договір є укладеним з дня його підписання сторонами та діє протягом строку кредитування але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Позивач (кредитор) вправі був звернутися до суду з позовом до відповідачки за захистом свого порушеного права з вимогами про стягнення заборгованості щодо першого простроченого платежу, який утворився щодо тіла кредиту з 24 листопада 2018 року, позов ним подано 26 грудня 2023 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався та діяв до 30 червня 2023 року .

Законом № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

У постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22) Верховний Суд зазначив про те, що у пункті 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540 - ІХ перелічені всі статті Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

З огляду на викладене строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом до відповідачки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» пропущено не було

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за кредитним договором Z75.00401.004464425 від 24 жовтня 2018 року в розмірі 41 915,45 грн, не повернуті, на підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягненню з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договорам в розмірі 41 915,45 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (), суму заборгованості за кредитним договором Z75.00401.004464425 від 24 жовтня 2018 року в розмірі 41 915,45 грн, з яких: 16 303,06 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 612,39 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення судуВідомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (), 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено 09 вересня 2024 року.

Суддя С.О. Демидова