Справа №487/4776/24
Провадження №2/487/2136/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Кузьменка В.В., за участю секретаря судового засідання - Барської А.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника третьої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення батьківства,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2024 року до суду надійшов позов ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення батьківства.

Позовна заява мотивована тим, що у період 2008-2009 років позивач проживала з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`ю без реєстрації шлюбу. У них народилась спільна дитина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В свідоцтві про народження дитини позивач зазначена матір`ю, а батько дитини записаний у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. 17.01.2024 року батько дитини загинув під час виконання бойових дій при захисті Батьківщини виконуючи обов`язок військової служби. Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №41478 від 20.02.2024 року, ймовірність того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є біологічним батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 99,999999%. Тому є підстави для встановлення факту батьківства, оскільки встановлення цього факту має юридичне значення та необхідне для оформлення пільг дитині.

Ухвалою суду від 30.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

13.06.2024 року до суду надійшов відзив від представника ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якому позовну заяву не визнає та просить відмовити у її задоволенні.

14.06.2024 року до суду надійшли пояснення представника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Ухвалою суду від 28.06.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник позовну заяву підтримали та просили задовольнити.

Відповідач до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволені позову.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до судового засідання не з`явилась, про дату та час слухання повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до вимог ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Як встановлено судом, у період 2008-2009 років ОСОБА_4 проживала з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`ю без реєстрації шлюбу.

У них народилась спільна дитина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В свідоцтві про народження дитини позивач зазначена матір`ю, а батько дитини записаний у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно з ч.3 ст.12 та ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув, про що свідчить актовий запис № 182, складений 30.01.2024 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №41478 від 20.02.2024 року, ймовірність того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є біологічним батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 99,999999%.

Таким чином, беручи до уваги висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження №41478, у суду не викликає сумнівів той факт, що ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.125, 126, 128, 134 СК України, ст.ст.12, 13, 18, 76, 81, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни в актовий запис №1093 від 07.04.2010 року про народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, зазначивши в графі батько дитини " ОСОБА_6 " та прізвище ім`я по батькові дитини " ОСОБА_7 ".

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В.Кузьменко