ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1632/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Кушнір А.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа-Орган опіки і піклування в особі Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення способу участі батька у вихованні дитини,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3 ) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_4 ), третя особа-Орган опіки і піклування в особі Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення способу участі батька у вихованні дитини.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 28.11.2015 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.01.2023 шлюб між сторонами розірвано. У зв`язку з початком широкомасштабного військового наступу російської федерації на територію України, задля збереження життя та здоров`я дитини, ОСОБА_4 виїхала до Німеччини разом з донькою. Батьки домовились, що на період перебування дитини за кордоном, позивач буде мати можливість безперешкодного та регулярного спілкування з донькою телефоном та/або засобами відеозв`язку, а коли мине небезпека - відповідачка з донькою повернуться в Україну. Позивач використовує будь-яку можливість поспілкуватись з донькою, щоб не втрачати емоційний зв`язок через тривалу розлуку. Проте, починаючи з вересня 2022 року відповідачка почала ухилятись від будь-якого спілкування з позивачем та постійно вигадувала різноманітні причини чому він не може спілкуватись з донькою, а згодом взагалі заблокувала його номер. На прохання позивача приїхати до України (у відносно безпечний регіон Львівської області) на кілька днів для того, щоб він мав можливість побачитись та поспілкуватись особисто з донькою, відповідачка категорично відмовлялась. Також позивач просив організувати його зустріч з донькою в іншій країні, якщо в нього з`явиться можливість виїхати на кілька днів за межі України, проте відповідачка ігнорує його прохання та придумує причини, за яких такі зустрічі на її думку є неможливими. Наразі у сторін виникли непорозуміння щодо участі позивача у вихованні доньки, зустрічей та спілкуванні з нею. Враховуючи, що позивач підпадає під обмеження щодо виїзду за кордон на період дії правового режиму воєнного стану, фактично відповідачка почала створювати штучні перешкоди, через які він не може нормально поспілкуватись з донькою навіть телефоном. На даний час, відповідачкою одноосібно встановлено, що позивач може тричі на тиждень поспілкуватись з донькою телефоном - понеділок, четвер та неділя, однак навіть такий графік відповідачка сама ж і порушує. В той же час, позивач фактично ніяким чином не може вплинути на частоту спілкування з донькою та реалізувати своє право на участь у вихованні дитини, перебуваючи за сотні кілометрів та не маючи можливості виїхати.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд визначити наступний порядок участі ОСОБА_3 у вихованні його доньки - ОСОБА_5 :

під час її перебування за межами України та у період дії в Україні запровадженого воєнного стану - шляхом спілкування з донькою засобами телефонного/відео зв`язку щоденно: у будні дні - у вечірні години (з 17-00 до 20-00): у вихідні дні - протягом дня (з 12-00 до 20-00) не менш ніж 30 хвилин; за наявності у ОСОБА_3 законної можливості виїзду за кордон у період дії запровадженого воєнного стану в Україні - особисті побачення у вихідні та/або святкові дні, за попередньою домовленістю з відповідачем не пізніше ніж за місяць до запланованої поїздки (з урахуванням фізичного стану, графіку навчань дитини) на території держави перебування дитини або на території іншої держави, з якою Україна має договір про правову допомогу (за виключенням російської федерації та Республіки Білорусь) за вибором батька, без присутності матері та з можливістю проживання дитини на такий період з батьком у місці його проживання (готель, орендована квартира тощо). після зняття Україною обмежень щодо виїзду за кордон та скасування воєнного стану в Україні і у разі продовження перебування дитини за межами України - особисті побачення один раз на два місяці у вихідні дні та/або святкові дні (з урахуванням фізичного стану, графіку навчань дитини) на території держави перебування дитини або на території іншої держави, з якою Україна має договір про правову допомогу (за виключенням російської федерації та Республіки Білорусь), або на території України - за вибором батька, без присутності матері та з можливістю проживання дитини на такий період з батьком у місці його проживання. Після повернення дитини в Україну: особисті побачення три дні на тиждень з урахуванням відвідування дошкільного (а в подальшому шкільного) навчального закладу, з яких: два будні дні на тиждень з 17 год. 00 хв. до 20 год. 30 хв.; щонеділі з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., а при досягненні донькою восьмирічного віку - визначити особисті побачення перший та третій тиждень місяця з 10 год. 00 хв. суботи до 19 год. 00 хв. неділі з ночівлею за місцем проживання батька з урахуванням розпорядку дня дитини; два тижні влітку та один тиждень взимку спільного відпочинку під час канікул для сумісного відпочинку/оздоровлення дитини і батька без присутності матері дитини в місцях, які визначає батько дитини самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини з можливістю перебування у будь-якій країні (за виключенням російської федерації та Республіки Білорусь), або на території України (після скасування в Україні воєнного стану) за місцем проживання батька. Визначити черговість сторін у святкуванні дня народження дитини, Нового року та Різдва в непарні роки з матір`ю, в парні - з батьком та без присутності матері дитини в місцях, які визначає батько дитини самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини.

На час воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном, зобов`язати відповідача: організувати щоденне спілкування ОСОБА_3 з його донькою - ОСОБА_5 у режимі відеозв`язку через мобільні телефони у період часу з 17-00 до 20-00 у будні дні та з 12-00 до 20-00 у вихідні дні не менш ніж 30 хвилин; сприяти в організації побачень дитини з батьком (узгодити з батьком місце зустрічі з дитиною, забезпечити перебування дитини в узгодженому місці зустрічі, забрати дитину в узгодженому сторонами місці, зібрати необхідні речі дитини тощо) для проведення спільного відпочинку під час канікул, вихідних та свят.

Ухвалою суду від 14.12.2023 витребувано від Міністерства соціальної політики інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб стосовно ОСОБА_4 .

08.01.2024 на виконання вимог ухвали суду від 14.12.2023 надійшли відомості про внутрішньо переміщених осіб.

Ухвалою суду від 19.01.2024 у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

14.02.2024 від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

26.02.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечувала щодо позовних вимог, вказала що не створює перешкод участі батька в житті дитини та зацікавлена, щоб дитина спілкувалася з батьком, зазначила, що позивачем не надно жодного доказу, який підтверджує перешкоди у спілкуванні з дитиною, відповідач пропонувала позивачу укласти договір про порядок участі у вихованні дитини, проте позивач відмовився, просила відмовити у задоволенні позову.

13.03.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що батьки мають рівні права, позивач активно цікавиться життям дитини та шукає спосіб приймати в ньому участь, просила задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 19.03.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відзив на позовну заяву до матеріалів справи, відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Ухвалою суду від 19.03.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відповідь на відзив до матеріалів справи, відповідно до ст. 179 ЦПК України.

У відзиві відповідач просила викликати у якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 19.03.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків.

Ухвалою суду від 19.03.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено додаткові пояснення представника позивача до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 19.03.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

15.04.2024 від представник відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких просить відмовити у задоволенні позову.

13.05.2024 від представника позивача надійшли заперечення щодо долучення заперечень відповідача на відповідь на відзив.

22.05.2024 від третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок про визначення участі батька ОСОБА_3 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 23.05.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено висновок Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації до матерілів справи.

Ухвалою суду від 23.05.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, визнано поважною причину пропуску строку та поновлено строк для подання заперечень, долучено заперечення на відповідь на відзив до матеріалів справи, відповідно до ст. 180 ЦПК України.

03.06.2024 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі в яких просить встановити графік спілкування батьком з дитиною запропонований Органом опіки та піклування в особі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

Ухвалою суду від 06.06.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено додаткові пояснення представника відповідача до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача надала пояснення, зазначила, що позивач бажає реалізувати свої права як батька, позивач завжди сплачував аліменти на дитину, просила задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні позивач надав пояснення, вказав, що не бачився з дитиною близько двох років, колишня дружина перешкождає спілкуванню з дитиною, пропонував відповідачу укласти договір, але вона відмовилась, просив задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні представник відповідача надала пояснення, вказала, що відповідач не заперечувала щодо спілкування дитини з батьком, наразі перешкод батька щодо спілкуванн з дитиною немає, не заперечує щодо встановлення графіку спілкування дитини з батьком, який визначила у своєму висновку Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністраціїв судове засідання не забезпечила явку свого представника, надіслала клопотання про судовий розгляд без участі їх представника.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що з 28.11.2015 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В шлюбі народилася донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16.11.2017 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3352, батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.01.2023 шлюб між сторонами у справі розірвано.

17.04.2023 Дарницьким районним судом м. Києва видано судовий наказ на стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяно до досягнення дитиною повноліття.

На даний час малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю у Федеративній Республіці Німеччині.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) (далі - Конвенція) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

В силу частини першої статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Згідно з ч. 3 ст. 151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. (ст.153 СК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські прав не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 1-3 с. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного виливу на нормальний розвиток дитини.

Суд, встановлюючи спосіб спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Судовим розглядом встановлено, що сторони не можуть досягнути домовленості між собою, щодо способу участі батька у вихованні та спілкуванні із дитиною.

Згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністраціївід 17.05.2024 № 101-4458 про визначення участі батька, ОСОБА_3 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення прав та інтересів дитини райдержадміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити участь батька, ОСОБА_3 , у вихованні малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за наступним графіком: під час перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межами України:

спілукування засобами мобільного, поштового, електронного зв`язку в тому числі із застосуванняммобільних та інших застосунків:

щопонеділка, щочетверга та щонеділі з 17:00 год до 18:00 год;

під час перебування ОСОБА_3 на території Федеративної Республіки Німеччина:

субота та неділя щ 12:00 год до 18:00 год;

спільний відпочинок за домовленістю між батьками.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті спілкування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка взяла участь у засіданні комісії у режимі відеоконференції, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Оцінюючи висновок Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністраціїподано до суду висновок від 17.05.2024 № 101-4458 про визначення участі батька, ОСОБА_3 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини.

Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає, що визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідатиме інтересам дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із малолітньою донькою, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини та відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Окрім того, суд зауважує, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж дане рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів для побачень позивача з дитиною.

В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа-Орган опіки і піклування в особі Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення способу участі батька у вихованні дитини- задовольнити частково.

Визначити наступний порядок участі ОСОБА_3 у вихованні малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

під час перебування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межами України:

спілкування засобами мобільного, поштового, електронного зв`язку, в тому числі із застосуванням мобільних та інших застосунків:

щопонеділка, щочетверга та щонеділі з 17:00 до 18:00 з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоров`я дитини;

під час перебування ОСОБА_3 на території Федеративної Республіки Німеччина:

субота та неділя з 12:00 до 18:00 з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоров`я дитини;

спільний відпочинок за домовленістю між батьками дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини та інтересів дитини.

В іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа: Орган опіки і піклування в особі Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, , адреса: 02096, м. Київ, вул. Ялтинська, 14.

Рішення можебути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: