25.01.2024 Справа № 756/1056/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________________
Унікальний №756/1056/24
Провадження №2-з/756/12/24
УХВАЛА

25 січня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Хітрова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ігнатов Дмитро Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Довга Катерина Анатоліївна про визнання заповіту недійсним,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 від 20.08.2020 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ігнатовим Д.В. складеного на ім`я ОСОБА_2 .

Разом із позовною заявою позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло та встановлення заборони приватному нотаріусу КМНО Довгій К.А. вчиняти дії щодо видачі спадкоємцю, на користь якого складено заповіт, свідоцтво про право на спадщину за заповітом до набрання чинності рішенням.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . При зверненні до приватного нотаріуса КМНО Довгої К.А. із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємця першої черги за законом, їй стало відомо, що за життя її батько склав заповіт на користь ОСОБА_2 . Позивач вважає, що заповіт її батька був складений ним під психологічним впливом відповідача та не відповідав його волі.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

У позивача наявні підстави вважати, що після спливу шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, ОСОБА_2 може отримати свідоцтво про право на спадщину та відчужити спірне спадкове майно.

З огляду на викладене, з метою недопущення ускладнення або унеможливлення виконання рішення, просить суд вжити заходів забезпечення позову.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах заяви докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, у своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13.01.2020 у справі №922/2163/17 Верховний Суд зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та встановлення заборони приватному нотаріусу КМНО Довгій К.А. вчиняти дії щодо видачі спадкоємцю, на користь якого складено заповіт, свідоцтво про право на спадщину за заповітом до набрання чинності рішенням суду, задоволенню не підлягає у зв`язку із тим, що обставини, на які посилається заявник як підстави для забезпечення позову ніяким чином не підтверджені.

окрім того, суд звертає увагу на те, що матеріали заяви не містить належним чином засвідченої копії заповіту.

Крім того, суд звертає увагу на те, що пп. 4.13. п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 визначено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову є не обґрунтованою, тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ігнатов Дмитро Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Довга Катерина Анатоліївна про визнання заповіту недійсним - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення.

Суддя Олексій ДИБА