Справа № 752/9280/24
Провадження №: 2/752/4858/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючої судді Митрофанової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 (далі - відповідач), адреса: АДРЕСА_2 , в якій позивач просить шлюб, зареєстрований 26 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 1057, між громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою російської федерації ОСОБА_3 - розірвати.

В обгрунтування позову позивач послалась на те, що 26 серпня 2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що сімейне життя в неї з відповідачем не склалось, у зв`язку з чим були припинені фактичні шлюбні відносини, після припинення яких вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають.

Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, а тому строк на примирення надавати не доцільно.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 травня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача 23 травня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній послався на те, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені після лютого 2022 року, позивач разом з донькою виїхала за межі України до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, де вони перебувають по теперішній час. Між сторонами, як вказує відповідач, існує спір щодо питань реалізації батьківських прав і обов`язків та місця проживання доньки, оскільки він фактично позбавлений права участі у вихованні дитини. Також відповідач додав, що спір відносно поділу майна відсутній. Просив шлюб розірвати.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

26 серпня 2010 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу остання залишилась на своєму дошлюбному прізвищі « ОСОБА_5 », про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 1057 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 серпня 2010 року).

Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження (повторно) серія НОМЕР_2 , видане 25 травня 2022 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 588 від 17 квітня 2015 року).

Позивач у своєму позові зазначає, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, з цього часу спільно не проживають, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що наполягає фактичні шлюбні відносини припинені після лютого 2022 року, саме з цього часу подружжя проживає окремо один від одного, також відповідач зазначила, що неповнолітня донька, 2015 року народження, проживає з відповідачем. Оскільки фактичні шлюбні відносини припинені, а подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд має виходити з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Під шлюбом слід розуміти сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Оскільки шлюбні відносини між подружжям припинені, наміру їх відновлювати у сторін не має, останні проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, суд вважає, що збереження сім`ї є неможливим, відповідно, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між подружжям.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 26 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1057 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 26 серпня 2010 року) - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Митрофанова