Справа №2-35-2000
2-зз/705/6/24 УХВАЛА
22 липня 2024 року м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Кушнеренко Тамарою Валеріївною, про зняття заходів забезпечення позову,
Представник ОСОБА_1 адвокат Кушнеренко Т.В. звернулася до суду із заявою про зняття заходів забезпечення позову, в якій просила суд: скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту житлового будинку АДРЕСА_1 , накладені ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 липня 1997 року.
В обґрунтування заяви зазначено, що у травні 1997 року ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування будинку АДРЕСА_1 . Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області б/н з метою уникнення відчуження будинку було накладено арешт на вищевказаний будинок. Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, датою виникнення обтяження майна зазначено 31.07.1997, що можливо є датою винесення ухвали про арешт нерухомого майна. Рішенням Черкаського обласного суду від 14.12.2000 спір було вирішено по суті та позовні вимоги було задоволено. Разом з тим, при вирішенні спору по суті судом не було вирішено питання про зняття заходів забезпечення позову.
Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.
До матеріалів заяви про зняття заходів забезпечення позову адвокатом Кушнеренко Т.В. додано рішення Черкаського обласного суду від 14 грудня 2000 року, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування будинку частково недійсним, визнання права власності на будинок, стягнення компенсації за частину будинку.
При цьому зазначена копія рішення суду не містить номера справи.
Відповідно до довідки архіваріуса Уманського міськрайонного суду згідно даних обліково-статистичної картки цивільна справа № 2-35-2000 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним передана до Христинівського районного суду 21.03.2000.
Згідно із главою 10 ЦПК України вирішення питання про скасування забезпечення позову відбувається в рамках тієї цивільної справи, для забезпечення позову по якій вжиті відповідні заходи.
Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 10 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 2 від 12.06.2009 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Відповідно до п. 9 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Отже, розгляд питання про скасування заходів забезпечення позову відбувається у межах тієї цивільної справи, для забезпечення позову у якій вжиті ці заходи, та тим суддею, який розглядає цей позов по суті.
Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч. 10 ст. 158 ЦПК України).
З огляду на викладене, враховуючи, що матеріали заяви не містять даних у межах якої цивільної справи застосовані заходи забезпечення позову, суддя дійшов висновку про необхідність повернення даної заяви.
Повернення заяви про зняття заходів забезпечення позову не перешкоджає зверненню із такою заявою до суду, який розглянув позов по суті, а в разі неможливості встановити, яким судом та в межах якої цивільної справи було накладено арешт на майно, звернутися до суду із позовною заявою про зняття арешту з майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 259, 260, 353 ЦПК України, суддя
Заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Кушнеренко Тамарою Валеріївною, про зняття заходів забезпечення позову повернути заявнику.
Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.
Суддя О.І.Єщенко