Справа №293/319/24
Провадження № 2/293/241/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

відповідачів ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Божок Л.В.

третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в с-щі Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , служба у справах дітей Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, як орган опіки та піклування, про виселення з житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Черняхівського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , служба у справах дітей Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, як орган опіки та піклування.

09.07.2024 до Черняхівського районного суду Житомирської області позивач ОСОБА_4 подала заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та представник відповідача не заперечували проти задоволення заяви позивача ОСОБА_4 про залишення позову без розгляду.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу.

Пунктом 5 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України передбаченого, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач подав таку заяву до початку розгляду справи по суті.

Відтак, позивач скористалась своїм правом та подала заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи, те що заява про залишення позову без розгляду подана до початку розгляду справи по суті, що є диспозитивним правом позивача, яким останній вільно користується на свій власний розсуд, при цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, а позовна заява - залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 257, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_4 задовольнити.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку у цивільній справі №293/319/24 - залишити без розгляду, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ