Справа № 199/4127/24
(2/199/2284/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

02.07.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 122851,00 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.08.2018 року між АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631738896, відповідно до умов якої позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

У випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язався достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Відповідач зобов`язався в порядку та умовах, що визначені Договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором.

Відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання, внаслідок чого станом на 28.02.2023 року має заборгованість за договором у розмірі 122851,01 грн.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2024 року відкрито провадження.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористалась.

Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30.08.2018 року між АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631738896, відповідно до умов якої позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Відповідно до п. І даної оферти тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії (далі - кредит або кредитна лінія). Згідно з п. ІІ оферти ОСОБА_2 запропонував банку відкрити йому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні (далі - рахунок), з проханням повідомити реквізити рахунку та випустити міжнародну платіжну картку MasterCard DEBIT WORLD строком на 3 роки з моменту випуску (далі - кредитна картка).

Пунктом ІІІ оферти передбачено умови надання кредитної лінії. Так, максимальна сума кредиту (кредитної лінії) складає 200000 грн. Процентна ставка за користування Кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою запропонована у розмірі 35,99% річних. Тип процентної ставки - фіксована.

Розділом VI оферти визначено гарантії клієнта. Так, підписанням оферти клієнт надав згоду банку на передачу до кредитного реєстру Національного банку України інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку, передбачених чинним законодавством України, а також беззаперечно підтвердив, що попередньо ознайомлений, у тому числі, у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ; з інформацією, зазначеною в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка розміщена на офіційній сторінці банку у мережі Інтернет за посиланням www.alfabank.ua.

30.08.2018 року сторонами підписана та погоджена анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».

Крім того, 30.08.2018 року ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, згідно з п. 3 якого: тип кредиту - кредитування рахунку; мета отримання кредиту - споживчі цілі, сума/ліміт кредиту - 200000 грн.; строк кредитування - 12 з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору; максимальна сума кредиту - 200000 грн.

Згідно з п. 4 паспорту споживчого кредиту тип картки - MasterCard DEBIT WORLD; строк внесення платежу до 30 числа кожного місяця, наступного за місяцем відкриття картки; сума щомісячного платежу 865 грн.; процентна ставка, відсотків річних 35,99%.

Пунктом 6 паспорту споживчого кредиту передбачено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Так, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 35,99%. За порушення внесення суми мінімального платежу, додатково, за кожний факт виникнення прострочки передбачено штраф у сумі 100 грн. в день виникнення прострочки та 300 грн. у разі, якщо сума простроченої заборгованості не погашена протягом 5 робочих днів.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у ОСОБА_1 станом на 28.02.2023 існує заборгованість за кредитним договором №631738896 від 30.08.2018 в розмірі 122851,01 грн., з яких 68321,25 грн. прострочене тіло кредиту, 26,40 грн. відсотки за користування кредитом, 49315,86 грн. - тіло кредиту, 5187,50 грн. відсотки за прострочене тіло кредиту.

На підтвердження факту надання кредиту та користування кредитними коштами відповідачем представником позивача до позовної заяви долучено виписку по рахунку за кредитною карткою ОСОБА_1 за період з 27.10.2021 по 27.02.2023.

Відповідно до протоколу позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» №2/2022 від 12.08.2022 вирішено змінити найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

30.11.2022 в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про зміну найменування позивача на АТ «Сенс Банк».

Згідно з пунктом першим частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц зазначила, що визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (частина 2 стаття 527 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

Відповідно до частин першої та другої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначено про відсутність обов`язку кредитодавця нараховувати відсотки за кредитом у випадку їх не врахування у кредитному договорі, з відсиланням до Умов та правил надання банківських послуг.

У справі, що розглядається судом, як в оферті на укладення кредитного договору, так і в паспорті споживчого кредиту, підписаного позичальником ОСОБА_3 , зазначено про наявність процентної ставки за користування кредитною лінією, розмір якої становить 35,99% річних.

Станом на день розгляду справи відомостей про сплату відповідачем заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять, що, своєю чергою свідчить про те, що боржником за кредитним договором не усунуто порушення кредитного договору, викладених у досудовій вимозі АТ «Сенс Банк» щодо виконання договірних зобов`язань, та дає підстави для банку звернутися із позовом до суду про стягнення всієї суми заборгованості достроково.

За таких обставин, позивач у справі перед зверненням до суду із позовною заявою, звертався до відповідача з досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань, який, своєю чергою, дану досудову вимогу банку не виконала, у зв`язку з чим у АТ «Сенс Банк» виникло право на дострокове повернення кредиту у повній сумі та сплати всіх передбачених процентів.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року №15-рп/2002 визначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку частини другої статті 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і судової.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 22 липня 2020 року в справі №210/1504/13-ц, від 03 грудня 2020 року в справі №569/16767/16-ц, від 07 грудня 2022 року в справі №953/1904/20, від 22 лютого 2023 року у справі №159/36087/15-ц.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За приписами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс Банк» не повернуто, ОСОБА_1 односторонньо порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, відповідно до вимог статей 1048, 1049 ЦК України позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №631738896 від 30.07.2018 року в розмірі 122851,01 грн.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 11, 207, 525, 526, 530, 625, 626, 628, 638, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 83, 141, 223, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) заборгованість за кредитним договором №631738896 від 30.07.2018 року у розмірі 122851 грн., з яких 68321,25 грн. прострочене тіло кредиту, 26,40 грн. відсотки за користування кредитом, 49315,86 грн. - тіло кредиту, 5187,50 грн. відсотки за прострочене тіло кредиту, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а всього 125273 (сто двадцять п`ять тисяч двісті сімдесят три) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко