Провадження №2/472/154/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" червня 2024 р. селище Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Кучерявенко С.С.,
судового засідання Чорної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 селища Веселинове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
11 березня 2024 року до Веселинівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Позовні вимоги обгрунтувала тим, що відповідач ОСОБА_2 є її батьком. З 01.09.2021 року вона навчається в Миколаївському професійному промисловому ліцеї на денній формі навчання.
Навчання у вказаному навчальному закладі є безоплатним, але місцезнаходження навчального закладу м. Миколаїв, тобто не за місцем її проживання, а тому вона тимчасово проживає в квартирі за наймом, за оренду якої щомісячно сплачується орендна плата в розмірі 4000, 00 грн та комунальні послуги.
Також на період навчання вона потребує кошти на продукти харчування, одяг, предмети гігієни, на проїзд до місця навчання, приладдя, літературу тощо.
Вона отримує щомісячно стипендію у розмірі 1250, 00 грн., при цьому в неї немає можливості працевлаштуватися, що свідчить про недостатність вказаних коштів, а також про те, що вона потребує матеріальної допомоги на час навчання.
Всі ці потреби на даний час задовольняє її мати.
Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, а тому вона звернулася до суду з вказаним позовом.
Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання, оскільки вона продовжує навчання, в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи стягувати з дня подачі позову і до закінчення нею навчання, тобто до 28 березня 2025 року.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судові засідання, відзиву на позовну заяву не подав, та те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача - повнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Покровською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 20.01.2006 року.
Відповідно до Довідки Миколаївського професійного промислового ліцею від 18.01.2024 року № 12, ОСОБА_1 навчається на ІІІ курсі Миколаївського професійного промислового ліцею на денній формі навчання. Термін навчання закінчується 28.03.2025 року.
На період навчання позивач знімає квартиру в м. Миколаїв, за оренду якої щомісячно сплачує 4000 гривень.
Навчання у навчальному закладі є безоплатним, позивач отримує стипендію в розмірі 1250,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 46 від 19.01.2024 року.
Крім того, на період навчання позивач потребує кошти на продукти харчування, одяг, предмети гігієни, проїзд до місця навчання, приладдя, літературу для навчання, тощо.
Вказані витрати повністю сплачує його матір, а відповідач матеріальної допомоги не надає.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.
Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Отже, позивач повинен довести як факт того, що він потребує матеріальної допомоги в зв`язку з проходженням навчання, так і факт спроможності батьків надавати таку допомогу.
Згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 мобілізований до лав ЗСУ і проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , та отримує щомісячне грошове забезпечення в середньому приблизно 95 000 гривень, що підтверджується відповіддю Державної податкової служби України на запит № 169439587 від 24.07.2023 року, а також має у власності земельні ділянки та отримує від них орендну плату, що підтверджується дорученням державного виконавця від 06.10.2021 року та вимогою виконавця на адресу ПП "Покровське".
Законом передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання матеріальної допомого своїй дитині, яка продовжує навчання, другим з батьків.
Таким чином, враховуючи матеріальне становище батьків повнолітньої позивачки ОСОБА_1 , приймаючи до уваги, що на даний час позивачка ніде не працює, так як навчається на денній формі, проживає разом з матір`ю, яка не може в повній мірі забезпечити її матеріально, суд важає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача.
Закон при категорії розгляду даних справ покладає обов`язок на позивача довести те, що батько чи матір мають змогу надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Суд вважає, що позивачем доведено та судом встановлено можливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено дослідженими доказами сукупність юридичних фактів, що дають підстави суду поклати на батька позивача обов`язок зі сплати аліментів на період навчання свого повнолітньої доньки, оскільки ОСОБА_1 досягла 18 річного віку, навчається у Миколаївському професійному промисловому ліцеї на денній формі навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги: оплати на харчування, проживання, оплати транспорту для прибуття на навчання, на придбання приладдя, необхідного для навчання; та наявністю у батька позивача можливості надавати таку допомогу, виходячи з того, що відповідач є працездатною особою, є військовослужбовцем та отримує щомісячний дохід, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суду не надано.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідач інших утриманців не має, то за таких обставин суд дійшов висновку про можливість сплати останнім аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має достатнього самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними 23-х років.
Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме, розмір аліментів необхідно визначити в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи стягувати з 11.03.2024 року і до закінчення навчання, тобто до 28.03. 2025 року, за умови що позивач буде навчатися, але не більше як до досягнення нею 23 років.
Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тому, необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211, 20 гривень, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач була звільнена.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280, 282, 284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , уродженки с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на період її навчання у Миколаївському професійному промисловому ліцеї в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи стягувати з 11 березня 2024 року і до закінчення нею навчання, тобто до 28 березня 2025 року, за умови що вона буде навчатися, але не більше як до досягнення нею 23 років.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (або з дати складення повного тексту заочного рішення суду).
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення (або в день складення повного заочного рішення суду), має право на поновлення пропущеного строку, на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення, а в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повне судове рішення складено 25 червня 2024 року.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області С.С. Кучерявенко