Справа № 209/728/24
Провадження № 2/209/674/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 липня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.,

за участі секретаря Полухіної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 28 квітня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 4070641, згідно якого отримав кредит в розмірі 11000,00 гривень строком на 14 днів (дата повернення 12.05.2021) шляхом зарахування кредитних коштів на картку № НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,90 % за день. Відповідач частково здійснював оплату за кредитним договором, а саме 26.05.2021 року, 09 червня 2021 року, 23 червня 2021 року, 07 липня 2021 року, 21 липня 2021 року, 04 серпня 2021 року, 18 серпня 2021 року,01 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року,29 вересня 2021 року в сумі 2926,00 гривень, таким чином здійснив пролонгацію строку дії кредитного договору. 13 жовтня 2021 року відповідач припинив здійснювати оплату та повертати кредит, у зв`язку із чим кредитний договір було автопролонговано та строк користування кредиту був продовжений на 90 днів. 17 січня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 17-01/23-Ф згідно умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4070641. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість у 32736,00 гривень, яку просить стягнути позивач на свою користь та згідно заяви про зменшення позовних вимог /а.с.174/ інфляційні втрати в розмірі 855,81 гривень, три відсотки річних 113,00 гривень, всього в розмірі 33704,81 гривень. Також просять суд стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

Ухвалою суду від 06 березня 2024 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження на 11 липня 2024 року на 11.00 годині.

Відповідач ОСОБА_1 надав суду відзив на позовну заяву /а.с.116-123/, згідно якого зазначив, що позовні вимоги позивача до нього в частині стягнення процентів, які перевищують суму тіла кредиту є незаконними, оскільки застосування підвищеної процентної ставки в розмірі 1,90 % в день є безпідставним, так як враховуючи суму в розмірі 30 723 грн., яку сплатив Відповідач у погашення цього кредиту, якщо враховувати ставку о 0,95 % в межах строку кредиту, у Відповідача взагалі відсутня заборгованість за даним договором споживчого кредиту. Стосовно нарахування відсотків зазначає, що 5 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-ІХ «Про внесення Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану», яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу і доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦКУ, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 і прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кердитування" доповнено пунктом 6і, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, чайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056 ЦКУ. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною ст. 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 р. за прострочення виконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". Вважає, що у позивача відсутні правові підстави для нарахування індексу інфляції та трьох процентів річних, оскільки у спірному договорі не встановлений розмір процентів за користування зазначеними коштами, а навпаки визначено, що розмір процентів у зв`язку із простроченням сплати боргу збільшується, а тому норми ст. 625 ЦК України застосуванню не підлягають. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача надав суду відповідь відзив /а.с.132-138 /, згідно якого зазначив, що укладення між сторонами кредиту в електронній формі відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Оскільки ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» з яким був укладений кредитний договір з відповідачем по справі не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Відповідно до п. 1.5.2. Кредитного договору Знижена процентна ставка 0,95 % в день застосовується за певних умов, а саме якщо споживачу межах строку, визначеного в п.1.4 Договору або протягом трьох календарні закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації(не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 1463.00 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 14 днів (до 26.05.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90%.Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору. 26 травня 2021 року, 09 червня 2021 року, 23 червня 2021 року, 07 липня 2021 року, 21 липня 2021 року, 04 серпня 2021 року, 18 серпня 2021 року,01 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року,29 вересня 2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2926.00 гривень у зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 14 днів (до 09.06.2021, до 23.06.2021, до 07.07.2021, до 21.07.2021, до 04.08.2021, до 18.08.2021, до 01.09.2021, до 15.09.2021, до 29.09.2021, до 13.10.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 13.10.2021 року відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль. Надалі Відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював. Згідно з п. 4.3.1 Сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Враховуючи викладене, нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Просять суд задовольнити свої позовні вимоги та стягнути заборгованість з відповідача.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28 квітня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 4070641, що підтверджується його копією /а.с.12-16/. За умовами договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 11000,00 гривень строком на 14 днів (дата повернення 12.05.2021) шляхом зарахування кредитних коштів на картку № НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,90 % за день, що підтверджується паспортом споживчого кредиту та карткою обліку Договору (розрахунку заборгованості) /а.с.25-40/. 17 січня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 17.01/2023-Ф /а.с.67-87/, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» отримало право вимоги до боржника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Також ТОВ «Авентус Україна» направив на адресу ОСОБА_1 претензію /а.с.88/ з вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 32736,00 гривень.

З наведеного вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, розмір заборгованості ним не погашений та підлягає стягненню.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерним товариством «Універсал Банк » ).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розмішено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Можливість укладення договору вищевказаним способом також підтверджується правовою позицією Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі N0 404/502/18 провадження N0 61-8449св19 від 23 березня 2020 року (Верховний Суд практично застосував умови договору з застосуванням електронного цифрового підпису щодо кредитування, які розміщені на вебсайті кредитодавця. Паперовий екземпляр не був підписаний, лише електронний договір).

Згідно зі ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-УІІІ договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІУ а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-УІІІ.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-УШ зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІУ).

Таким чином, враховуючи, що відповідач прийняв умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання договору із застосуванням електронного підпису, що є однією із форм укладення кредитного договору, приняв всі умови кредитного договору враховуючи розмір процентної ставки та користувався кредитними коштами, частково здійснював оплату в розрахунок нарахованих процентів, проте заборгованість відповідачем повністю не погашена, що підтверджено документально, тому підлягає стягненню на користь позивача. Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що він звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення зобов`язання, оскільки у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит він звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення, оскільки як відображено у розрахунку заборгованості /а.с.25-40/ у боржника заборгованість у розмірі 32736,00 гривень утворилась станом на 11 січня 2022 року, тобто до початку дії воєнного стану в Україні. Стосовно вимог відповідача відносно незаконних та несправедливих умов кредитного договору за яким слідує можливість його невиконання, суд вважає за необхідне ззаначити, що ОСОБА_1 не заявлялися позовні вимоги щодо визнання умов кредитного договору недійсними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, тому дотримуючись призумпції дійсності правочину кредитний договір вважається діючим на данний час. Враховуючи заяву позивача про зменшення позовних вимог, де відображено, що інфляційні витрати підлягають стягненню за період січень 2022 року та частково за лютий 2022 року та проведений розрахунок 3 % річних відповідає вимогам діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до договору про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року /а.с.44-45/ та Звіту про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року / позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 гривень, які відповідно до вимог ст.137,141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача по справі.

Керуючись ст.ст. 526, 611, 629, 634, 638, 639, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Цивільний позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місце знаходження м. Київ, вул. Загородня, буд.15 оф.118/2) до ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», суму заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 33704,81 ( тридцять три тисячі сімсот чотири гривні вісімдесят одна копійка) і яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 32736,00 (тридцять дві тисячі сімсот тридцять шість гривень),інфляційні витрати в розмірі 855,81 (вісімсот п`ятдесят п`ять гривень вісімдесят одна копійка) та три відсотки річних в розмірі 113 (сто тринадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 (десять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», судовий збір сплачений позивачем в розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття

постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая