УХВАЛА

22 травня 2024 року

м. Київ

справа № 759/25757/21

провадження № 61-4139св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 ,в інтересах якого діє адвокат Александрова Наталя Михайлівна, про визнання зловживання ОСОБА_2 процесуальними правами у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , фізичної особи-підриємця ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 , про визнання договорів підряду та актів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , фізичної особи-підриємця (далі - ФОП) ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору підряду від 27 грудня 2010 року № 27/12, що підписаний ОСОБА_6 , як представником ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з ФОП ОСОБА_1 , та акти приймання виконаних будівельних робіт до договору підряду: від 31 березня 2011 року № 4, від 31 березня 2011 року № 5, від 29 квітня 2011 року № 6, від 31 травня 2011 року № 7, від 30 грудня 2011 року № 12, від 29 лютого 2012 року № 15, від 30 квітня 2012 року №17, від 31 серпня 2012 року № 23; визнання недійсним договору підряду від 01 жовтня 2010 року № 01/10, що підписаний ОСОБА_6 , як представником ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з ФОП ОСОБА_4 та акти приймання виконаних будівельних робіт до договору підряду: від 29 жовтня 2010 року № 1, від 31 січня 2011 року № 2, від 28 лютого 2011 року № 3, від 31 травня 2012 року № 18, від 31 травня 2012 року № 19, від 31 травня 2012 року № 20, від 31 травня 2012 року № 21, від 29 грудня 2012 року № 24, від 29 грудня 2012 року № 25; визнання недійсним договору підряду від 30 червня 2011 року № 30/06, що підписаний ОСОБА_6 , як представником ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з ФОП ОСОБА_3 та акти приймання виконаних будівельних робіт до договору підряду: від 30 вересня 2011 року № 8, від 30 вересня 2011 року № 9, від 30 грудня 2011 року № 10, від 30 грудня 2011 року № 11, від 29 лютого 2012 року № 13, від 29 лютого 2012 року № 14, від 30 березня 2012 року № 16, від 31 серпня 2012 року № 22 та судові витрати.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року скасувано і ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 , про визнання договорів підряду та актів недійсними задоволено. Визнано недійсним договір підряду від 27 грудня 2010 року № 27/12, що підписаний ОСОБА_6 , як представником ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , із ФОП ОСОБА_1 , та акти приймання виконаних будівельних робіт до договору підряду від 27 грудня 2010 року № 27/12 - від 31 березня 2011 року № 4, від 31 березня 2011 року № 5, від 29 квітня 2011 року № 6, від 31 травня 2011 року № 7, від 30 грудня 2011 року № 12, від 29 лютого 2012 року № 15, від 30 квітня 2012 року № 17, від 31 серпня 2012 року № 23. Визнано недійсним договір підряду від 01 жовтня 2010 року № 01/10, що підписаний ОСОБА_6 , як представником ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , із ФОП ОСОБА_4 та акти приймання виконаних будівельних робіт до договору підряду від 01 жовтня 2010 року № 01/10 - від 29 жовтня 2010 року № 1, від 31 січня 2011 року № 2, від 28 лютого 2011 року № 3, від 31 травня 2012 року № 18, від 31 травня 2012 року № 19, від 31 травня 2012 року № 20, від 31 травня 2012 року № 21, від 29 грудня 2012 року № 24, від 29 грудня 2012 року № 25. Визнано недійсним договір підряду від 30 червня 2011 року № 30/06, що підписаний ОСОБА_6 , як представником ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , із ФОП ОСОБА_3 та акти приймання виконаних будівельних робіт до договору підряду від 30 червня 2011 року № 30/06 - від 30 вересня 2011 року № 8, від 30 вересня 2011 року № 9, від 30 грудня 2011 року № 10, від 30 грудня 2011 року № 11, від 29 лютого 2012 року № 13, від 29 лютого 2012 року № 14, від 30 березня 2012 року № 16, від 31 серпня 2012 року № 22. Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 270 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 270,00 грн. Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 270,00 грн.

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_7 , у березні 2024 року звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року у мотивувальній частині.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків, зокрема для сплати судового збору та надання копії касаційної скарги.

У визначений судом строк заявником усунуто недоліки касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - ОСОБА_7 , на постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року.

У травні 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Александрова Н. М., про визнання зловживання ОСОБА_2 процесуальними правами.

Заяву обґрунтовує тим, що 19 березня 2024 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на електронну адресу Верховного Суду, яка була повернута ухвалою Верховного Суду, оскільки подана не у спосіб, передбачений ЦПК України та не містить відомостей про її підписання електронним цифровим підписом у встановленому законом порядку. Після ознайомлення з цим касаційним провадженням заявник виявив, що касаційна скарга є ідентичній у провадженні № 61-4139ск24. Вважає, що адвокат Скрипченко Є. І. навмисно відправив двома різними способами одну й ту саму касаційну скаргу, з метою вибору у майбутньому провадження, в якому усунути недоліки. Такі дії позивачки, в особі її представника, вважає зловживанням процесуальними правами та просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року без розгляду.

Заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Александрова Н. М., про визнання зловживання ОСОБА_2 процесуальними правами не підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

При цьому вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

Вивчивши зміст заяви, колегія суддів не вбачає факту зловживання ОСОБА_2 процесуальними правами, оскільки подаючи касаційну скаргу на судове рішення, вона скористалася правом на касаційне оскарження судового рішення, визначеним пунктом 8 статті 129 Конституції України, а аргументи, наведені у заяві не є фактами, які свідчать про зловживання заявником своїми процесуальними правами.

Керуючись пунктом 8 статті 129 Конституції України, статтями 2, 11, 43, 44 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Александрова Наталя Михайлівна, про визнання зловживання ОСОБА_2 процесуальними правами відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник