Провадження № 2/734/670/24 Справа № 734/2102/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 липня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області, в складі:

головуючого-судді Іванюк Т.І.,

за участю:

секретаря судових засідань Ієвлевій О.В,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності за законом,

В С Т А Н О В И В:

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом до суду звернувся ОСОБА_1 до Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача (по батьковій лінії) ОСОБА_2 . Підтвердженням є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 06.03.2024 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 . Підтвердженням є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 24.02.2000 р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4 . Підтвердженням є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 05.05.2011 р., які на день смерті були зареєстровані та проживали в будинку АДРЕСА_1 .

Батько ОСОБА_3 , вступив в управління спадковим майном після смерті своєї матері (моєї баби) ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав разом із нею (спадкодавцем) на час відкриття спадщини, але юридично не оформив своїх прав.

Мати ОСОБА_4 , вступила в управління спадковим майном після смерті свого чоловіка (мого батька) ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала разом із ним (спадкодавцем) на час відкриття спадщини, але юридично не оформила своїх прав.

Після смерті матері ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою будинок АДРЕСА_1 .

Оскільки, будинок в якому проживали померлі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належав до категорії колгоспного двору, після прийняття Закону України Про власність право власності виникло на даний житловий будинок у тих членів колгоспного двору, які станом на 15.04.1991 р. проживали в даному будинку.

Таким чином, будинок АДРЕСА_1 фактично став належати ОСОБА_2 - померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 - помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в рівних частках кожному, тобто по 1/3 частині.

Спадкоємцем 1-ої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 є син, ОСОБА_1 , тобто позивач у справі. Інших спадкоємців 1-ої черги не має.?

Відповідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Позивач як спадкоємець за законом, після смерті своєї матері ОСОБА_4 фактично вступив в управління спадковим майном на даний житловий будинок (заведена спадкова справа в Остерській держнотконторі Чернігівської області), але юридично не оформив своїх прав.

Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність, позивач змушений звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:

17 липня 1994 р. померла баба позивача (по батьковій лінії) ОСОБА_2 . Підтвердженням є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 06.03.2024 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 . Підтвердженням є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 24.02.2000 р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4 . Підтвердженням є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 05.05.2011 р., які на день смерті були зареєстровані та проживали в будинку АДРЕСА_1 .

Батько ОСОБА_3 , вступив в управління спадковим майном після смерті своєї матері (моєї баби) ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав разом із нею (спадкодавцем) на час відкриття спадщини, але юридично не оформив своїх прав.

Мати ОСОБА_4 , вступила в управління спадковим майном після смерті свого чоловіка (мого батька) ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала разом із ним (спадкодавцем) на час відкриття спадщини, але юридично не оформила своїх прав.

Після смерті матері ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою будинок АДРЕСА_1 .

Оскільки, будинок в якому проживали померлі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належав до категорії колгоспного двору, після прийняття Закону України Про власність право власності виникло на даний житловий будинок у тих членів колгоспного двору, які станом на 15.04.1991 р. проживали в даному будинку.

Таким чином, будинок АДРЕСА_1 фактично став належати ОСОБА_2 - померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 - помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в рівних частках кожному, тобто по 1/3 частині.

Спадкоємцем 1-ої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 є син, ОСОБА_1 , тобто позивач у справі. Інших спадкоємців 1-ої черги не має.?

Відповідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Позивач як спадкоємець за законом, після смерті своєї матері ОСОБА_4 фактично вступив в управління спадковим майном на даний житловий будинок (заведена спадкова справа в Остерській держнотконторі Чернігівської області), але юридично не оформив своїх прав.

В установлений законом термін позивач звернувся до державного нотаріуса Остерської державної нотаріальної контори Чернігівської області, для видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері ОСОБА_4 , оскільки фактично він вступив в управління спадковим майном, але державний нотаріус відмовила видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що позивач надав недостатньо документів (відсутні на житловий будинок правовстановлюючі документи), які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку вступу в управління або володіння спадковим майном.

Дане домоволодіння відноситься до категорії колгоспного двору та у бюро технічної інвентаризації на праві власності померлих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зареєстроване. Підтвердженням цього є довідка-характеристика видана Ніжинським міжміським бюро технічної інвентаризації №72 від 26.03.2024 р.

Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті матері ОСОБА_4 .

Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів через їх втрату, позивач змушений звернутись до суду.

В обґрунтування пред`явлених мною вимог є такі докази, що підтверджують викладені обставини :

факт відкриття спадщини - дата смерті спадкодавця;

підстава для прийняття спадщини наявність права на спадкування за законом;

факт наявності у складі спадщини нерухомого майна копія технічного паспорту на будинок;

коло спадкоємців - матеріали спадкової справи та факт проживання на день смерті спадкодавців;

Підстава звернення до суду за захистом права захист права шляхом його визнання в зв`язку з неможливістю надати оригінал правовстановлюючого документу для оформлення спадкових прав відповідно пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч. 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування.

Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входили померлі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 а також тому кожен має право на частку у даному домоволодінні в рівних частинах, кожен на 1/3 частку.

Спадкоємцем 1-ої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 є син, ОСОБА_1 , тобто позивач у справі. Інших спадкоємців 1-ої черги не має.?

Щодо врегулювання спору у позасудовий порядок: позивачем такі дії не проводилися через сукупність норм, якими їй надано право захистити свої права у судовому порядку через неможливість реалізувати свої права у позасудовий спосіб, це виключає можливість оформити належне йому право у нотаріальному порядку, та не інакше як звернутися до суду, і це полягає у наступному: п. 1 ч. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п 3.1 Листа № 24/753/0/4-13 Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до Постанови ПВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року (із змінами), право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося до припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

На підставі вище зазначеного та у відповідності до ст. ст. 25, 1216-1218, 1223,1225, 1261, 1266, 1268 ЦК України керуючись ст. ст. 3,4,19,175-177 ЦПК України, Суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності за законом задовольнити.

Визнатиза ОСОБА_1 , 1968 року народження, право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Судовий збір з відповідача на користь позивача не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя