КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/940/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Єрмака Олега Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Хоменко В.С.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, -

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дітей.

Вимоги позову мотивує тим, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 01 листопада 2013 року зареєстровано шлюб.

За час перебування у шлюбі у сторін народились дві доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сімейне життя у сторін не склалось, позивачка вирішила розірвати шлюб. Батьки дітей не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства, відтак діти проживають разом з матір`ю. Вказує, що батько дітей не надає фінансової допомоги у достатньому обсязі на їх утримання.

З метою забезпечення повного і всебічного розвитку доньок позивачка розвиває їх відвідуванням центру хореографії "Постолята", сплачуючи щомісячно 2 350,00 гривень за кожну дитини (разом 4 700,00 гривень), сплативши за жовтень, листопад, грудень, січень включно 16 940,00 гривень.

Позивачкою здійснено витрати на медичну допомогу в клініці "Добробут" на суму 16 365,00 гривень. Окрім цього, позивачка була змушена звернутись до платної стоматологічної клініки клініки "Астрадент" для надання медичної допомоги. Сукупний розмір витрат на медичну допомогу донькам становить 3 520,00 гривень.

Крім цього, позивачкою здійснено оплату послуг навчання дітей у приватній школі "Умка гранд", всього сплачено за 2022 рік 247 950,00 гривень та 40 00,00 гривень вступного внеску. Позивачкою сплачено харчування у школі "Умка гранд" за 2022 рік на суму 86 400,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частину додаткових витрат (від суми 411 175,00 гривень) у розмірі 205 587,50 гривень, понесених на лікування та розвиток доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дітей в розмірі 13 712,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, адвокатом Єрмаком О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що аналіз положень статей 180, 181, 185 СК України дає підстави стверджувати, що обов`язок брати участь у додаткових витратах залежить в першу чергу від наявності потреб в отриманні певних благ, послуг, які зазвичай не охоплюються аліментними зобов`язаннями.

До таких витрат без сумніву слід віднести і витрати на навчання, оскільки згідно положень статті 150 СК України батьки зобов`язані вживати заходів до здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Цей обов`язок безпосередньо пов`язаний із нормою статті 53 Конституції України, відповідно до якої повна загальна середня освіта є обов`язковою.

Серед переваг навчання у приватній школі вказує на високий рівень утворення; задоволення запитів учнів та їх батьків; можливість отримати додаткову освіту з цікавим профілем; навчання в комфортних умовах з широкою матеріальною базою; використання ефективних технологій та стендів для школи в освітньому процесі.

Звертає увагу, що приватна школа "Умка грант" має обладнане бомбосховище, яке дозволяє забезпечити безперервні заняття безпосередньо в школі, що забезпечує сталу якість освіти у воєнний час.

Уважає, що відмінність майнового стану обох батьків може бути підставою для відповідного розподілу часток в цих витратах, проте в будь-якому випадку неможливість покриття додаткових витрат має встановлюватись в межах розгляду окремої конкретної справи на підставі належних та допустимих доказів.

Вказує, що відповідачем не було надано доказу про те, що його майновий стан не дозволяє йому допомагати позивачці оплачувати вартість приватного навчання дітей.

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не повинен нести тягар утримання дітей у приватній школі через неузгодженість питання з позивачкою прямо суперечить положенням статті 27 Конвенції з прав дитини, положенням статті 150 СК України, статті 8 Закону України "Про права дитини", оскільки обов`язок батька забезпечувати найкращі інтереси дитини презумується вказаними нормативними актами.

Вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що відвідування дітьми приватної школи у 2022 році не свідчить про її подальше відвідування, оскільки такий спростовується копіями квитанції про оплату навчання та харчування. Окрім цього, вимоги про компенсацію стосувались вже понесених витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові №756/4947/17-ц від 12 грудня 2019 року.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частини додаткових витрат на навчання і харчування дітей скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення цих вимог у повному обсязі.

11 липня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_3 на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву вказує, що постійно надає фінансову допомогу у достатньому обсязі на утримання дітей добровільно, сплачує аліменти, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам станом на 31 січня 2024 року.

Звертає увагу, що на теперішній час не працює, не має доходу, що підтверджується довідками ОК-5 від 29 січня 2024 року, ОК-7 від 29 січня 2024 року, Деклараціями за 2020-2023 роки.

Вказує, що згідно статті 185 СК України той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Посилається на правильність висновків суду першої інстанції в частині часткового задоволення позову, погоджується з такими висновками та не заперечує проти них.

Разом з цим вказує, що витрати з оплати послуг навчання дітей у приватній школі "Умка гранд" не викликані особливими обставинами, це є добровільним волевиявленням матері, не погодженим з батьком та має покриватись за рахунок сплати аліментів.

Окрім цього, в платіжних дорученнях від 05 вересня 2022 року, 26 вересня 2022 року, 10 жовтня 2022 року, 24 жовтня 2022 року, 03 листопада 2022 року, 02 грудня 2022 року, які додані в якості доказів до позовної заяви, в призначенні платежу взагалі не вказано прізвищ та імен дітей, що не може бути належним доказом оплат за послуги, про які вказує позивач в позовній заяві.

В обґрунтування відзиву посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах №369/11745/16-ц від 10 січня 2019 року, №201/15248/16-ц від 22 травня 2019 року, №758/6113/19 від 22 березня 2023 року, №758/6113/19 від 22 березня 2023 року.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат на навчання та харчування дітей, відтак в іншій частині не переглядається колегією суддів.

Відмовивши у задоволенні стягнення витрат на навчання та харчування дітей у приватній школі, суд першої інстанції вказав, що понесення витрат, пов`язаних із навчанням дітей у приватній школі «Умка гранд», при можливості отримання дітьми безкоштовної середньої освіти, гарантованої державою, та вибору освітнього закладу залежить виключно від матеріальних можливостей та бажання батьків.

Суд також вказав, що відвідування дітьми приватної школи в 2022 році не свідчить про її подальше відвідування, а в більшості це відноситься до загального розвитку дітей, і є не обов`язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Позивачка не скористалася можливістю розвитку дитини безкоштовно та не обґрунтувала необхідності здійснення нею витрат на користь приватної школи.

Суд зробив висновок, що позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини у приватній школі «Умка гранд» при наявності можливості отримання дітьми безкоштовної середньої освіти, гарантованої державою, та не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Згідно даних свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 22 червня 2014 року ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 35).

Згідно даних свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 26 серпня 2016 року ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 33).

На підтвердження розміру понесених витрат на навчання та харчування дітей у школі "Умка гранд" позивачкою надано копії платіжних інструкцій про оплату навчання та харчування.

Відповідно до даних платіжних інструкцій: від 26 вересня 2022 року ОСОБА_2 сплачено на рахунок «Умка гранд» (за навчання) 27 500,00 грн (а.с. 16), 02 грудня 2022 року (муз школа, листопад) сплачено 4 180,00 грн (а.с. 17), 26 грудня 2022 року (за харчування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за грудень, січень, лютий, березень, квітень травень) сплачено 57 600,00 грн (а.с. 20), 26 грудня 2022 року (за навчання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за лютий, квітень, травень) сплачено 110 200,00 грн (а.с. 21), 24 жовтня 2022 року (за навчання, листопад) сплачено 27 550,00 грн (а.с. 22), 05 вересня 2022 року (поповнення рахунку за навчання) сплачено 76 350,00 грн (а.с. 23), 26 вересня 2022 року (за навчання) сплачено 27 550,00 грн (а.с. 24), 02 грудня 2022 року (за навчання, грудень) сплачено 27 550,00 грн (а.с. 25), 02 грудня 2022 року (за навчання, січень) сплачено 27 550,00 грн (а.с. 26), 10 жовтня 2022 року (за харчування за пробні заняття з хореографії) сплачено 8 040,00 грн (а.с. 30), 03 листопада 2022 року (харчування жовтень) сплачено 7 800,00 грн (а.с. 41).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом частини 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина 2 статті 185 СК України).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

Додаткові витрати повинні бути зумовлені особливими обставинами. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті) (постанова Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19).

У справі № 758/6113/19 (провадження №61- 425св23 Постанова Верховного Суду від 22 березня 2023 року) Верховний Суд вказав, що син сторін неодноразово проходив медичні обстеження та лікування, Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки позивач поніс витрати для проведення курсу лікування дитини та витрати, пов`язані з особливостями розвитку дитини, а відповідачка є особою працездатною та фінансово спроможною взяти участь у відшкодуванні половини цих витрат, то суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки половини вартості додаткових витрат на лікування та розвиток дитини. Також апеляційний суд правильно зазначив, що витрати позивача на поїздки та відпочинок, придбання одягу, взуття, іграшок, продуктів харчування та солодощів для дитини, у тому числі під час відпочинку дитини з батьком, та витрати на освітні послуги і навчання дитини з метою здобуття освіти в приватній школі, не є тими витратами, що викликані особливими обставинами у розумінні статті 185 СК України. Вказані витрати є витратами на утримання дитини, тобто аліментами.

У постанові Верховного Суду від 09 вересня 2019 року по справі №344/5315/18 розглядався спір щодо стягнення додаткових витрат на дитину, в якій зроблено висновок про те, що суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позову, враховуючи те, що позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини у приватній школі-садочку при наявності можливості отримання дитиною безкоштовної середньої освіти, гарантованої державою, та не навела мотивів вибору освітнього закладу, що зокрема залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26.08.2020 року у справі №336/1488/19, провадження №61-19103св19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Отже, згідно вимог законодавства та аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять:

а) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі,

б) розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками,

в) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там),

г) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачкою під час розгляду справи не наведено особливих обставин, що викликали необхідність навчання дітей у приватній школі.

Звертаючись із позовом, позивачка не навела і не довела перед судом наявність особливих обставин, що зумовили необхідність обрання для дітей позивачкою та ще й без згоди із відповідачем саме приватних навчальних закладів, неможливість здобуття дітьми сторін гарантованої державою безкоштовної повної загальної середньої освіти у державних/комунальних навчальних закладах. Зокрема, але не виключно, матеріали справи не містять жодних доказів того, що навчання дочок сторін у приватних навчальних закладах зумовлено та спрямовано на розвиток виявлених у цих дітях особливих здібностей, схильностей до наук чи спорту, розвити які неможливо у державних/комунальних навчальних закладах.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що витрати на навчання у приватній школі у цьому випадку не є додатковими витратами у розумінні статті 185 СК України.

Посилання скаржниці на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові №756/4947/17-ц від 12 грудня 2019 року, відхиляються колегією суддів, оскільки обставини цієї справи не є релевантними обставинам справи, установленим судами під час розгляду справи №756/4947/17-ц.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Єрмака Олега Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова