Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4998/23 Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А.В.
Категорія 72 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/4998/23 за позовом Виконавчого комітету Звягельської міської ради, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, накладення заборони на відчуження 1/2 частини житлового будинку стягнення аліментів, накладення заборони на відчуження 12 частини житлового будинку за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Звягельської міської ради, як органу опіки та піклування на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Помагаєва А.В. в м. Звягелі,

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року Виконавчий комітет Звягельської міської ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягувати з відповідача аліменти на користь дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 1416,50 грн щомісячно та до повноліття; накласти заборону на відчуження 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але неналежно виконує свої батьківські обов`язки, внаслідок зловживання алкоголем та нехтує інтересами дітей. З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання встановлено, що у будинку холодно, не прибрано, пічне опалення в аварійному стані. Діти неохайні та недоглянуті, періодично залишаються самі вдома. Дочка ОСОБА_6 піддається фізичному насильству зі сторони матері. У помешканні присутні особи сумнівної поведінки, які разом із ОСОБА_1 розпивають алкогольні напої. Матір`ю не створено належних та безпечних умов для проживання дітей. Не зважаючи на заходи впливу соціальних служб остання продовжує зловживати алкогольними напоями. З інформації Гімназії №8 Звягельської міської ради від 26.12.2022 за №181, від 11.01.2023 за №8, з`ясовано, що учениця 4-А класу ОСОБА_6 не відвідує заклад. Мати неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 ст. 184 КУпАП. Працівниками служби у справах дітей міської ради неодноразово були проведені з ОСОБА_1 профілактично-роз`яснювальні бесіди, щодо недопущення нею ухилення від виконання батьківських обов`язків. Дана сім`я перебуває на обліку в міському центрі соціальних служб, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, а з 03.11.2023 під соціальним супроводом - з метою підвищення виховного потенціалу сім`ї. 26.12.2022 мобільною бригадою соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства відвідано сім`ю ОСОБА_7 . Під час проведення соціальної роботи складено акти про надання неповнолітній особі соціальних послуг екстрено. Факт вчинення фізичного насильства відносно дитини підтверджено. З`ясовано, що 15.12.2022 о 18 год 00 хв між ОСОБА_1 та її дочкою ОСОБА_8 виник конфлікт. Згідно повідомлення, матір поводила себе агресивно, нанесла тілесні ушкодження своїй дочці. Зі слів дочки ОСОБА_9 з`ясовано, що її мати декілька днів поспіль вживала алкогольні напої. 25.12.2022 року ОСОБА_10 доставлена до дитячого відділення КНП «Новоград-Волинське міськрайонне територіальне медичне об`єднання міської ради». Практичним психологом міського центру соціальних служб проведено бесіду, під час якої з`ясовано, що дівчина має сумніви щодо позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_1 , переймається, що вона образиться. Дочка озвучила, що її мати просила сказати, щоб її не позбавляли батьківських прав. За результатами бесіди ОСОБА_9 чітко не озвучила своєї думки щодо позбавлення матері батьківських прав. 28.12.2023 ОСОБА_1 надала згоду на влаштування дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_5 в сім`ю патронатного вихователя, строком на три місяці. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 16.01.2023 року, ОСОБА_1 зобов`язано пройти курс реабілітації від алкогольної залежності та створити безпечні, сприятливі умови для проживання і розвитку дітей. З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26.01.2023, 01.02.2023, 09.05.2023 з`ясовано, що діти тимчасово перебувають в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_2 . Діти проживають у будинку зі зручностями, який складається з 4-х житлових кімнат та місць загального користування. Для дітей наявне місце для сну, відпочинку, підготовки уроків та проведення дозвілля. Стосунки між дітьми та патронатним вихователем доброзичливі, довірливі. Діти охайні та доглянуті. Згідно інформації КНП „Центр первинної медико-санітарної допомоги" від 12.01.2023 року, від 27.03.2023 року №2259 встановлено, що ОСОБА_6 перебуває під наглядом лікаря-окуліста, у зв`язку з гіперметропічним астигматизмом обох очей. У 2022 році дівчинка лікарем не оглядалася. Дитина перебуває на обліку у лікаря-психіатра. З інформації Коростишівської спеціальної школи Житомирської обласної ради від 31.05.2023 року №01-23/71 з`ясовано, що ОСОБА_6 навчається у спеціальній школі з 03.04.2023 року. Мати дитини не цікавиться навчанням дочки, жодного разу їй не зателефонувала та не відвідала у закладі. З довідок наркологічного відділення КНП „Звягельська багатопрофільна лікарня" міської ради від 17.03.2023 року №469, від 19.05.2023 року №774 з`ясовано, що ОСОБА_1 проходила курс амбулаторного лікування від алкогольної залежності з 26.12.2022 року по 09.01.2023 року. 14.03.2023, 16.06.2023 питання щодо доцільності повернення дітей в сім`ю ОСОБА_1 розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини. Враховуючи те, що ОСОБА_1 не подолала складних життєвих обставин, термін перебування малолітніх дітей в сім`ї патронатного вихователя продовжено. Розпорядженнями Звягельського міського голови №74(о) від 24.03.2023, №168(о) від 22.06.2023 «Про продовження терміну перебування дітей в сім`ї патронатного вихователя» продовжено термін перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в сім`ї патронатного вихователя. З інформації Звягельської філії Житомирського обласного центру зайнятості від №1073/03-23 з`ясовано, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку як безробітна. З інформації КП "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 09.01.2023 року №19 з`ясовано, що за відповідачем зареєстровано право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2012 року. Враховуючи те, ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, існує ризик відчуження зазначеного нерухомого майна, що може призвести до порушення прав дитини на житло.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Відібрано дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_1 , без позбавлення батьківських прав. Передано ОСОБА_10 під опіку органу опіки та піклування Виконавчому комітету Звягельської міської ради. Передано ОСОБА_5 під опіку батька ОСОБА_3 . Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь дочки ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1416 грн 50 коп., щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви - 11.08.2023, до повноліття дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Накладено заборону на відчуження 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2012 належить ОСОБА_1 . Відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав та стягнення з неї аліментів на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 5368,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що судом було відхилено клопотання відповідача про долучення у якості доказів акти обстеження матеріально-побутових умов помешкання від 29.11.2023, 19.01.2024, якими встановлено усунення раніше виявлених недоліків та суттєве покращення умов проживання. Вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги зміну способу життя відповідача та вищевказані акти. Зазначає, що працювала із психологами , зараз працевлаштована, у домі ідеальна чистота, а тому відпали причини, які перешкоджали належному вихованню дітей. Крім того, суд не взяв до уваги думку ОСОБА_4 , яка заперечувала щодо позбавлення матері батьківських прав, висловила бажання повернутися додому та проживати разом із матір`ю. Наведені обставини свідчать, що було глибоко усвідомлено значення своїх дій. Будь - яких доказів на підтвердження того, що залишивши дітей із матір`ю є небезпечним для їх життя та здоров`я не надано. Вказує, що зловживає алкоголем, проте матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували хронічне зловживання алкоголем. Таким чином, винної поведінки матері, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками у справі не встановлено. Окрім того, матеріали справи не містять належних доказів того, що діти опинилися у не безпечних для життя та здоров`я умовах.

19 лютого 2024 року Виконавчий комітет Звягельської міської ради, як орган опіки та піклування подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.01.2024 в частині відібрання дітей від матерів та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути аліменти на утримання обох дітей та передати малолітніх дітей органу опіки та піклування Звягельської міської ради, з метою вирішення питання щодо подальшого їх влаштування. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване судове рішення не захищає законні права та інтереси дітей. Зазначає, що ОСОБА_11 і ОСОБА_5 перебувають на обліку у службі у справах дітей, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що їхня мати ОСОБА_1 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: вихованням дітей не займається, не утримує їх, не піклується про стан здоров`я малолітніх, вчинила фізичне насильство стосовно ОСОБА_11 , не вжила заходів щодо повернення доньок в свою сім`ю, не працює, зловживає алкогольними напоями. З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання з`ясовано, що ОСОБА_1 проживає з чоловіком ОСОБА_3 та дітьми в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У будинку холодно, не прибрано, пічне опалення в аварійному стані. Діти неохайні та недоглянуті, періодично залишаються одні вдома. ОСОБА_11 піддається фізичному насильству зі сторони матері. У помешканні присутні особи сумнівної поведінки, які разом із ОСОБА_1 розпивають алкогольні напої. ОСОБА_1 не створено належних та безпечних умов для проживання дітей. Зі свідчень сусідів ОСОБА_1 з`ясовано, що мати продовжує зловживати алкогольними напоями. ОСОБА_1 неодноразово роз`яснено чинне законодавство щодо належного виконання нею батьківських обов`язків, недопущення вживання алкогольних напоїв та залишення дітей без нагляду дорослих. ОСОБА_1 попереджено про крайню міру виховного характеру, яка застосовується до батьків - позбавлення батьківських прав. Вищезазначене підтверджується поясненнями ОСОБА_1 від 26.12.2023, 02.01.2023, від 03.04.2023 року. 26 грудня 2022 року мобільною бригадою соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі відвідано сім`ю ОСОБА_11 . Під час проведення соціальної роботи складено акти про надання неповнолітній особі соціальних послуг екстрено. Факт вчинення фізичного насильства відносно дитини підтверджено. ОСОБА_11 було доставлена до дитячого відділення комунального некомерційного підприємства «Новоград-Волинське міськрайонне територіальне медичне об`єднання» міської ради. При розгляді спорів про позбавлення батьківських прав є необхідним врахування судами не лише юридичних підстав для позбавлення батьківських прав, визначених у ст. 164 Сімейного кодексу України, але й факти вчинення домашнього насильства. За таких обставин, необхідно врахувати інформацію щодо агресивності відповідачки в присутності дітей, насильства в сім`ї. ОСОБА_1 схильна до надання неправдивої інформації, залишення дітей без нагляду дорослих та зловживання алкогольними напоями. У будинок за місцем проживання ОСОБА_1 , фахівцям із соціальної роботи потрапити складно, оскільки вона не відчиняє двері. Враховуючи те, що ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки, не створила належних умов для повноцінного розвитку та виховання дітей, не визнає алкогольної залежності та відмовилася від консультації у лікаря-нарколога, позивач вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, апеляційна скарга Виконавчого комітету Звягельської міської ради, як органу опіки та піклування підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

З 15 грудня 2023 року ОСОБА_11 і ОСОБА_5 перебувають на обліку в служби у справах дітей, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що їхня мати ОСОБА_1 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: вихованням дітей не займається, не утримує їх, не піклується про стан здоров`я малолітніх, вчинила фізичне насильство стосовно ОСОБА_11 , не вжила заходів щодо повернення доньок в свою сім`ю, не працює, зловживає алкогольними напоями.

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_2 , разом із чоловіком ОСОБА_3 , доньками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Сім`я проживає у будинку без зручностей, який складається із 4-х житлових кімнат, кухні та коридора. Опалення газ, вода - колодязь. У кімнатах відносний порядок продукти харчування наявні. Для дітей є місце для сну, відпочинку, підготовки до уроків та проведення дозвілля. Під час перевірки, батьки перебували у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 має присадибну ділянку, яку засаджує і обробляє.

Актом обстеження матеріально-побутових умов від 14.12.2022 встановлено, що під час перевірки в будинку діти перебували самі, ОСОБА_1 пояснила, що вийшла в магазин на декілька хвилин. З ОСОБА_1 проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків. Сім`я проживає в будинку з частковими зручностями, в кімнатах відносно чисто, продукти харчування наявні.

Актом обстеження матеріально-побутових умов від 26.12.2022, встановлено, що у будинку холодно, не прибрано. Лікарем-педіатром було оглянуто дитину ОСОБА_5 , зовнішніх ознак вчинення насильства не виявлено. На кухні та у сусідній кімнаті невимитий посуд. У ОСОБА_9 в кімнаті не прибрано, ОСОБА_14 одягнута в брудний одяг, дитина не доглянута. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного похмілля. Проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків.

Із акту від 29.03.2023, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не надає чітких пояснень, проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо недопустимості зловживання алкогольними напоями та рекомендовано проходження курсу реабілітації від алкогольної залежності.

Актом від 11.04.2023 встановлено, що під час обстеження умов проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у стані алкогольного сп`яніння, у будинку не прибрано. Працівниками поліції складено протокол на ОСОБА_1 та ОСОБА_15 за неналежне виконання батьківських обов`язків.

Актом обстеження матеріально-побутових умов від 20.04.2023 встановлено, що ОСОБА_1 вживає алкогольні напої. Проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду. Рекомендовано пройти курс реабілітації від алкогольної залежності та про необхідність цікавитися навчанням, розвитком та станом здоров`я дітей.

Разом з тим, відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов від 04.04.2023, 10.05.2023, 29.05.2023 вбачається, що у будинку прибрано, пічку обкладено плиткою, у кімнатах будинку прибрано, біля будинку висаджено квіти, побілено огорожу. З ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду щодо створення безпечних умов для проживання дітей, необхідністю цікавитися станом навчання ОСОБА_9 , виховання ОСОБА_14 в сім`ї патронатного вихователя, зустрічатися з дітьми. ОСОБА_1 попереджено про необхідність змінення ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Крім того, будинок складається із 4-х житлових кімнат, наявне опалення, вода, місце для сну, відпочинку, проведення дозвілля та підготовки до уроків. Продукти харчування наявні.

З інформації та характеристики на ОСОБА_11 гімназії №8 Звягельської міської ради від 26.12.2022 за №181, від 11.01.2023 року за №8 з`ясовано, що учениця 4-А класу ОСОБА_11 не відвідує заклад. За перший семестр дитина пропустила 28 днів. ОСОБА_11 не завжди виконує домашнє завдання. Дівчина імпульсивна, схильна до обману, постійно відволікається та порушує дисципліну на уроках, мотивація до навчання у дитини відсутня. Класовод дитини, ОСОБА_16 та вчителі-предметники, повідомляли адміністрацію закладу про девіантну поведінку ОСОБА_4 . Враховуючи небажання дитини йти додому після навчальних занять та неохайний вигляд дівчини, працівниками психологічної служби закладу здійснювався психологічний супровід сім`ї, профілактичні бесіди з ОСОБА_1 , корекційно- розвиткові заняття з ОСОБА_8 , які спрямовані на корекцію поведінкової та емоційно-вольової сфери. ОСОБА_1 не займається навчанням та вихованням доньки.

Відповідно до інформацій Звягельського міського центру соціальних служб від 09.11.2022 року №469, від 26.12.2023 року №533, від 22.03.2023 року №146, від 28.06.2023 №297 з`ясовано, що сім`я ОСОБА_1 перебуває на обліку Звягельського міського центру соціальних служб як така, що опинилася у складних життєвих обставинах з підставою: ухилення матері від виконання батьківських обов`язків та з 03.11.2023 року під соціальним супроводом з метою підвищення виховного потенціалу матері, створення сприятливих умов для проживання, виховання та розвитку дітей в сім`ї. За час соціального супроводу з ОСОБА_1 систематично проводилися профілактичні бесіди щодо ведення здорового способу життя, шляхів подолання алкогольної залежності, дотримання санітарно-гігієнічних вимог утримання будинку та недопустимості застосування фізичної сили відносно дітей. До рекомендацій фахівців із соціальної роботи, ОСОБА_1 , прислухається, однак виконує їх частково. ОСОБА_1 схильна до надання неправдивої інформації, залишення дітей без нагляду дорослих та зловживання алкогольними напоями. У будинок за місцем проживання ОСОБА_1 , фахівцям із соціальної роботи потрапити складно, оскільки вона не відчиняє двері.

26 грудня 2022 року мобільною бригадою соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі відвідано сім`ю ОСОБА_11 . Під час проведення соціальної роботи складено акти про надання неповнолітній особі соціальних послуг екстрено. Факт вчинення фізичного насильства відносно дитини підтверджено. З`ясовано, що 25.12.2022 року о 18:00 годині між ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_11 виник конфлікт. Згідно повідомлення, ОСОБА_1 поводила себе агресивно, нанесла тілесні ушкодження своїй дочці. Зі слів ОСОБА_11 з`ясовано, що її мати декілька днів поспіль вживала алкогольні напої. 25.12.2022 року ОСОБА_11 доставлена до дитячого відділення комунального некомерційного підприємства „Новоград- Волинське міськрайонне територіальне медичне об`єднання" міської ради.

Практичним психологом міського центру соціальних служб з ОСОБА_8 проведено бесіду, під час якої з`ясовано, що дівчина має сумніви щодо позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_1 , переймається, що вона образиться. ОСОБА_6 озвучила, що її мати ОСОБА_1 просила сказати, щоб її не позбавляли батьківських прав. За результатами бесіди ОСОБА_6 чітко не озвучила своєї думки до позбавлення батьківських прав, проте висловилась, що має бажання з сестричкою проживати в новій сім`ї.

28 грудня 2023 року ОСОБА_1 написала на ім`я начальника служби у справах дітей Звягельської міської ради заяву щодо влаштування дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в сім`ю патронатного вихователя, до моменту подолання нею складних життєвих обставин. Розпорядженням міського голови Звягельської міської ради від 29.12.2022 року 357 (о) „Про створення сім`ї патронатного вихователя та влаштування дітей" ОСОБА_10 та ОСОБА_5 влаштовано в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , строком на три місяці. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 16.01.2023 року, ОСОБА_1 зобов`язано пройти курс реабілітації від алкогольної залежності та створити безпечні сприятливі умови для проживання і розвитку дітей.

Згідно інформацій комунального некомерційного підприємства „Центр первинної медико-санітарної допомоги" міської ради від 12.01.2023 року, від 27.03.2023 року №259 встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_6 перебуває під наглядом лікаря-окуліста, у зв`язку із гіперметропічним астигматизмом обох очей. У 2022 році дівчинка лікарем не оглядалася. Дитина перебуває на обліку у лікаря - психіатра. ОСОБА_6 дуже активна, контактна, відповідальна, любить доглядати за молодшою сестрою. Дівчині не вистачає добрих стосунків у сім`ї, потерпає від дефіциту уваги, схильна до обману, негативно відноситься до зловживання матір`ю ОСОБА_1 алкогольних напоїв. ОСОБА_5 на диспансерному обліку в лікаря-педіатра не перебуває. ОСОБА_1 не дотримується рекомендацій лікаря-педіатра. З моменту перебування дітей в сім`ї патронатного вихователя, ОСОБА_6 пройшла обстеження та лікування в комунальному некомерційному підприємстві «Обласний медичний центр психічного здоров`я» Житомирської обласної ради та лікаря-офтальмолога. ОСОБА_5 обстежена в дитячого лікаря невролога. Дитині встановлено діагноз: затримка фізичного і статокінетичного розвитку, та призначено лікування. Патронатний вихователь ОСОБА_2 виконує рекомендації лікарів щодо харчування, режиму дня, профілактики захворювань, фізичного розвитку дітей.

З інформації Коростишівської спеціальної школи Житомирської обласної ради від 31.05.2023 року №01-23/71 з`ясовано, що ОСОБА_6 навчається у спеціальній школі з 03.04.2023 року. Дівчина має високу моторну активність, не вміє себе контролювати, нестримана, вступає в суперечки, легко дратується, намагається лідером. Мати дитини, ОСОБА_1 , не цікавиться навчанням доньки, жодного разу їй не зателефонувала та не відвідала у закладі.

З довідок наркологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Звягельська багатопрофільна лікарня» міської ради від 17.03.2023 №469 від 19.05.2023 2023 року №774 з`ясовано, що громадянка ОСОБА_1 , проходила курс амбулаторного лікування від алкогольної залежності з 26.12.2022 року по 09.01.2023 року.

14 березня 2023 року, 16 червня 2023 року питання щодо доцільності повернення дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в сім`ю ОСОБА_1 розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_17 прийшла у супроводі свого чоловіка ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння. Під час засідання з`ясовано, що з 14.03.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вживають алкогольні напої. Враховуючи те, що ОСОБА_1 не подолала життєвих обставин, термін перебування малолітніх дітей в сім`ї патронатного вихователя продовжено.

Розпорядженнями міського голови Звягельської міської ради від 24.03.2023 року №74(о), від 22.06.2023 року №168(о) «Про продовження терміну перебування дітей в сім`ї патронатного вихователя» продовжено термін перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_2 .

Згідно постанов Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.01.2023 року, від 16.01.2023 року, від 02.05.2023 року, від 05.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч.1, ч.2 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративні стягнення у вигляді штрафів.

З інформації Звягельської філії Житомирського обласного центру зайнятості від 17.07.2023 №1073/03-23 з`ясовано, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку Звягельської філії Житомирського обласного центру зайнятості як безробітна.

Із висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.

Щодо меж розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян (держави), правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ст. 13 ч.ч.1, 3 ЦПК України).

Вирішуючи позов по суті, суд першої інстанції порушив принцип диспозитивності цивільного судочинства, оскільки вийшов за межі позовних вимог.

Виходячи зі змісту позовної заяви, виконавчий комітет міської ради, як орган опіки та піклування просив позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітніх дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач не заявляв позовних вимог про відібрання від ОСОБА_1 неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі ст.170 СК України.

З огляду на наведене, суд першої інстанції порушив норми процесуального права і вийшов за межі позовних вимог, що є підставою для скасування рішення суду.

Щодо суті позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно з частиною першою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом, орган опіки та піклування як підставу позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 визначив те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не створила належних умов для повноцінного розвитку та виховання дітей. Не визнає алкогольної залежності та відмовилася від консультації у лікаря-нарколога.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав за пунктом 4 частини першої статті 164 СК України можливе, коли хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію підтверджується відповідними медичними висновками.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав. Суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

При вирішенні такої категорії спорів суди повинні мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особистості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків (зокрема постанови Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 11 вересня 2020 року у справі № 357/12295/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21).

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17, від 12 вересня 2023 року у справі № 213/2822/21.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», далі - Закон).

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону).

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, пунктом 2 якої визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає підстави для висновку, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Наслідком позбавлення батьківських прав, як виняткового заходу, є істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків».

Тлумачення частини шостої статі 19 СК України дає підстави для висновку, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам необхідно враховувати, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, застосовується лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки не у достатній мірі спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні, не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальній забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість, і застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення її батьківських прав, покладено на позивача.

В апеляційній скарзі Виконавчий комітет Звягельської міської ради, як орган опіки та піклування посилається на невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, не створила умов для повноцінного розвитку та виховання дітей не визнає алкогольної залежності та відмовляється від консультації у лікаря-нарколога.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із вищевказаними доводами апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Із пояснень ОСОБА_1 видно, що остання проходить курс реабілітації від алкогольної залежності, наводить порядок у будинку, бажає зустрічатися із дітьми, які перебувають у сім`ї патронатного вихователя, просить не позбавляти її батьківських прав, виконує усі рекомендації щодо створення нормальних умов для проживання та виховання дітей. Тобто, ОСОБА_1 змінила своє ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Із актів обстеження матеріально-побутових умов від 04.04.2023, 10.05.2023, 29.05.2023 вбачається, що у будинку прибрано, пічку обкладено плиткою, у кімнатах будинку прибрано, біля будинку висаджено квіти, побілено огорожу. З ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду щодо створення безпечних умов для проживання дітей, необхідністю цікавитися станом навчання ОСОБА_9 , виховання ОСОБА_14 в сім`ї патронатного вихователя, зустрічатися з дітьми. ОСОБА_1 попереджено про необхідність змінення ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Крім того, будинок складається із 4-х житлових кімнат, наявне опалення, вода, місце для сну, відпочинку, проведення дозвілля та підготовки до уроків. Продукти харчування наявні.

Під час розгляду даної справи, судом першої інстанції не було враховано, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин щодо піклування над малолітніми, тому неповне з`ясування обставин справи, ненадання відповіді на усі доводи сторін, а тим паче відсутність мотивів відхилення наданих стороною відповідача доказів, а саме те, що ОСОБА_1 проходить курс реабілітації від алкогольної залежності, працевлаштувалася, забезпечила будинок належними умовами для проживання дітей, є недопустимим порушенням норм процесуального права та суперечить інтересам дитини.

Крім того, колегія суддів наголошує, що дитина є суб`єктом права і незважаючи на вікову категорію, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. ОСОБА_6 висловила бажання проживати із матір`ю та повернутися додому.

Основні доводи позивача ґрунтуються на невиконанні відповідачкою материнських обов`язків щодо належного забезпечення матеріально-побутових умов проживання, а також вживання нею спиртних напоїв.

Разом з тим, ОСОБА_1 не офіційно працевлаштувалася, проходить курс реабілітації від алкогольної залежності, а також згідно актів обстеження матеріально-побутових умов, ОСОБА_1 здійснено прибирання будинку, наявне харчування, для дітей є місце для сну, відпочинку, підготовки до уроків та проведення дозвілля.

Крім того, із листа Звягельського міського центру соціальних служб вбачається, що у ході здійснення соціального супроводу, ОСОБА_1 йшла на співпрацю із фахівцями центру соціальних служб, виконувала усі рекомендації та рекомендації лікаря-нарколога, у якого проходила лікування. У будинку за місцем проживання було прибрано, тепло, був запас дров, грубка відремонтована.

Доказів, які свідчили б про наявність виключних підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав, як і доказів неможливості змінити поведінку матері на краще, позивач не надав. Крім того, відсутні підстави вважати, що залишення дітей із матір`ю є небезпечним для їх життя та здоров`я.

Отже, з урахуванням обставин, норм матеріального права та практики їх застосування, немає підстав для позбавлення ОСОБА_1 материнських прав, оскільки виняткові обставини для застосування такого заходу впливу у спірному випадку відсутні. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06).

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

У справі, яка є предметом апеляційного перегляду не встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей.

Факт заперечення ОСОБА_1 проти позову про позбавлення її батьківських прав також свідчити про її інтерес до дітей (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, § 57, § 58).

Враховуючи вищенаведене, участь ОСОБА_1 у судових засіданнях, співпраця із міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, категоричне заперечення проти позбавлення її батьківських прав, подання пояснень щодо проходження реабілітації, зміну ставлення до виконання батьківських обов`язків, виконання усіх рекомендацій служб (створення належних умов для проживання дітей), може свідчити про її інтерес до дітей, про бажання брати участь у їх вихованні та змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Водночас, позбавивши ОСОБА_1 батьківських прав, Виконавчий комітет Звягельської міської ради, як орган опіки та піклування не з`ясував і не виклав мотиви, чи таке втручання у права матері буде "необхідним в демократичному суспільстві", не надавши їй можливості змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків, налагодити контакт з дітьми, брати участь у їх вихованні, розвитку та піклуванні з урахуванням того, що мати заперечує проти позбавлення батьківських прав, має бажання спілкуватися з дітьми та виховувати їх.

Надання можливості відповідачу змінити ставлення до виховання двох дітей стосується, насамперед, урахування якнайкращих інтересів дітей.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з викладеним, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, попередивши відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на орган опіки та піклування за місцем проживання дітей контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Звягельської міської ради, як органу опіки та піклування задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову Виконавчого комітету Звягельської міської ради, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, накладення заборони на відчуження 1/2 частини житлового будинку.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на орган опіки та піклування за місцем проживання дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , контроль за виконанням ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 23 травня 2024 року.

Головуючий

Судді