Справа № 309/3258/24
Провадження № 2/309/838/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді : Савицький С.А.

за участю секретаря судового засідання: Мацунич В.І.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в м. Хуст в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу;

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Хустського районного суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Посилається на те, що між сторонами 24.01.2020 року виконкомом Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб за актовим записом №5.

Сторони намагались будувати міцні сімейні відносини. Однак, на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони не можуть як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Кожен з сторін по-різному дивиться на головні критерії шлюбу, життя, сім`ї. Шлюб є лише формальним. Строк на примирення просив не надавати.

Просив розірвати шлюб зареєстрований 24.01.2020 року між сторонами виконкомом Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №5.

26.07.2024 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог. У заяві зазначив, що у шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Син знаходиться на самостійному вихованні позивача. Просив малолітнього сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на самостійному вихованні, утриманні та проживанні біля батька ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відзиву на позов від ОСОБА_2 до суду не надходило.

В судове засідання позивач не з`явився. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що позовну заяву з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримує та просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. До суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. В заяві зазначила, що позовну заяву з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу та залишення на самостійному вихованні (повному утриманні) сина з позивачем.

Відповідно до ч.3 ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов з урахування заяви про збільшення позовних вимог підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 24.01.2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі зареєстрованому виконкомом Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 .

Від шлюбу в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно акту депутата від 25.07.2025 року ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним за вказаною адресою проживає його неповнолітній син: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 постійно доглядає за сином, матеріально забезпечує його, займається вихованням, сприяє розширенню кругозору і світогляду, здійснює всі необхідні можливості для оздоровлення та належного відпочинку. ОСОБА_3 знаходиться на повному утриманні та самостійному вихованні ОСОБА_1 . ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 мати неповнолітнього ОСОБА_3 зі слів ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає. Вона фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Задовольняючи позовну вимогу про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч.3,4 ст.56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони є людьми різних поглядів на життя. Сторони припинили спільне проживання та ведення господарства. Сім`я розпалася та існує лише формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Даний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2020 р. у справі № 200/952/18.

Враховуючи наведене, оскільки сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини, суд приходить до висновку, що позовна вимога про залишення сина на самостійному вихованні позивача підлягає до задоволення та необхідно неповнолітнього сина залишити на самостійному вихованні (повному утриманні) та проживати з батьком.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 81, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд;

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задоволити повністю.

Шлюб зареєстрований 24.01.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконкомом Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №5 розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на самостійному вихованні, повному утриманні та проживанні біля батька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.