ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м.Суми

Справа №585/2726/23

Номер провадження 22-ц/816/963/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянув у порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод кондитерських виробів»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 вересня 2023 року у складі судді Євлах О.О., ухваленого в м. Ромни Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод кондитерських виробів» про стягнення заборгованості з заробітної плати,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_2 , діючи через свого представника - адвоката Мороз Л.О., звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 17 серпня 2018 року працювала у ТОВ «Роменський завод продтоварів» на посаді укладальника-пакувальника та відповідно до наказу №45/к від 28 лютого 2023 року її було переведено до ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» і 01 березня 2023 року прийнято на цю ж посаду. Відповідно до наказу № 17/к від 31 травня 2023 року її було звільнено з посади укладальника-пакувальника за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. При цьому, всупереч нормам чинного законодавства ТОВ «Роменський завод продтоварів» не провело розрахунок по заробітній платі із позивачкою у день звільнення.

При цьому заборгованість з заробітної плати перед позивачкою на день подання позову згідно розрахункового листа за червень 2023 року становить 44838 грн 22 коп., за березень місяць 2023 року - 46584 грн 62 коп., за квітень місяць 2023 року - 45435 грн 76 коп., за травень місяць 2023 року - 46588 грн 22 коп., за червень 2023 року - 44838 грн 22 коп.

Наведене свідчить про те, що ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» (як правонаступник), яке фактично здійснює свою діяльність на базі ТОВ « Роменський завод продтоварів» було визнано і частково погашено заборгованість ТОВ «Роменський завод продтоварів». Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості з заробітної плати заявляються до двох відповідачів у солідарному порядку.

Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів в солідарному порядку нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 44838 грн 22 коп.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Роменський завод продтоварів» та ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 44838 грн 22 коп. ( сорок чотири тисячі вісімсот тридцять вісім гривень 22 коп.)

Стягнуто з ТОВ «Роменський завод продтоварів» та ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» у дольовому порядку на користь держави 1073 ( одна тисяча сімдесят три ) грн 60 коп. судового збору, по 536 ( п`ятсот тридцять шість ) грн 80 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Будучи незгодною із судовим рішення, ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення з ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 44838 грн 22 коп. та у дольовому порядку на користь держави 1073 грн 60 коп. судового збору, по 536 грн 80 коп.

У доводах апеляційної скарги вказує на те, що у товариства відсутня будь яка заборгованість нарахованої та не виплаченої заробітної плати перед позивачем, остаточний розрахунок здійснено при звільненні позивача. Наголошує на тому, що ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» не є правонаступником ТОВ «Роменський завод продтоварів».

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 вересня 2023 року в частині вирішення позовних вимог до ТОВ «»Роменський завод продтоварів» сторонами не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Позивачем, в установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду в повній мірі не відповідає, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17 серпня 2018 року працювала в ТОВ «Роменський завод продтоварів» на посаді укладальника -пакувальника, а 28 лютого 2023 року звільнена з посади по переведенню до ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» згідно п.5 ст.36 КЗпП України та 01 березня 2023 року прийнята до цього товариства на посаду укладальника-пакувальника в порядку переведення. 31 травня 2023 року звільнена з посади за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України ( наказ № 17/к від 31 травня 2023 року)( а.с.7).

Згідно розрахункового листа за червень 2023 року борг підприємства ТОВ «Роменський завод продтоварів» перед ОСОБА_1 становить 44838 грн 22коп. ( а.с.10).

Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції, посилаючись на доведеність існування станом на кінець червня 2023 року заборгованості відповідачів по нарахованій та невиплаченій заробітній платі в сумі 44838 грн 22 коп. та відсутності заперечень проти задоволення позовних вимог, дійшов до висновку, що є підстави для стягнення з відповідачів боргу в солідарному порядку.

Проте, повністю з таким висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з вимогами статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що позивач з 17 серпня 2018 року до 28 лютого 2023 року перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Роменський завод продтоварів», а з 01 березня 2023 року і до 31 травня 2023 року - ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів».

Відповідно до положень ст.ст. 540, 541 ЦК України, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Тобто, з вказаних норм слідує, що солідарне зобов`язання виникає виключно у випадках встановлених договором або законом, на що не звернув увагу суд першої інстанції, стягуючи з відповідачів в солідарному порядку заборгованість із заробітної плати. При цьому, не навівши мотивів з яких він виходив при прийнятті такого рішення.

ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» та ТОВ «Роменський завод продтоварів» є окремими юридичними особами з якими позивач перебував в трудових відносинах в різний період.

Твердження позивача про те, що ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» є правонаступником ТОВ «Роменський завод продтоварів» не заслуговує на увагу, адже останнє товариство станом на день ухвалення оскаржуваного рішення не ліквідовано і не перебуває в стані припинення.

Колегія судді бере до уваги також і те, що матеріли справи взагалі не містять доказів на під твердження існування у ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» заборгованості по нарахованій та невиплаченій заробітній платі позивача.

Натомість на підтвердження своїх позовних вимог, позивачем було долучено до матеріалів справи розрахункові листи за березень - червень 2023 року, яка видані ТОВ «РЗП», в яких значиться, що борг підприємства станом на початок березня 2023 року становить 47045 грн 32 коп., а станом на червень 2023 року - 44838 грн 22 коп.

ТОВ «Роменський завод продтоварів», під час розгляду справи інстанційними судами, не заперечувало існування заборгованості по заробітній платі позивача у заявленому до стягнення розмірі та рішення суду не оскаржувало в апеляційному порядку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційної скарги підлягає задоволенню, а рішення суду, з підстав визначених п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України належить скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги до ТОВ «Роменський завод продтоварів» та відмовити у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів».

Компенсувати ТОВ «Роменський завод кондитерських виробів» за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України 1609 грн 50 коп. судового збору за апеляційний перегляд рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод кондитерських виробів» задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 44838 гривень 22 копійки.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» на користь на користь держави судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок за розгляд справи в суді першої інстанції.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод кондитерських виробів» про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Роменський завод кондитерських виробів» за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України 1609 гривень 50 копійок судового збору за апеляційний перегляд рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов