РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/2163/23

Провадження № 2/293/143/2024

07 серпня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у с-щі Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СПРАВИ

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду із позовом, за змістом якої просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 01.06.2021 в розмірі 39401,67 гривень та судові витрати у виді судового збору у розмірі 2147,20 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач 01.06.2021 ознайомився з умовами кредитування, підписав паспорт кредиту та заяву про приєднання до умов та правил надання послуг №б/н від 01.06.2021.

При підписанні заяви про приєднання до умов та правил надання послуг підтвердила те, що приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

Укладений договір про приєднання до умов та правил надання послуг №б/н від 01.06.2021 позивач вважає договором приєднання та договором про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

Підписавши заяву про приєднання до умов та правил надання послуг відповідач підтвердив, що повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», з якими самостійно ознайомилася на сайті банку. Договір підписаний простим електронним підписом відповідача.

Дію укладеного між сторонами договору позивач підтверджує фактом користування відповідачем картковим рахунком та відповідно використанням кредитних коштів.

В порушення узятих на себе зобов`язань відповідач ОСОБА_2 не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість, яка станом на 13.12.2023 становить: 31646,43 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7755,24грн. заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути на користь АТ КБ «Приватбанк».

ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 27.12.2023, справа передана на розгляд судді Збаражському О.М.

04.01.2024 суд у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України отримав відомості про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1

08.01.2024 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі № 293/2163/23. Розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами

31.01.2024 відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позов, згідно якого вказала, що позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 01.06.2021 не визнає, оскільки на її ім`я невідомими особами було відкрито кредит на суму близько 39401,67 гривень у зв`язку із чим вона звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно неї до Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0001241 від 19.04.2023.

Ухвалою від 26.02.2024 суд зобов`язав Житомирське районне управління поліції ГУНП в Житомирській області надати до суду відомості про початок та результати досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001241 від 19.04.2023 за заявою ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, з наданням копії відповідного процесуального рішення.

10.05.2024 позивач подав відповідь на відзив ОСОБА_1 .

За змістом відповіді на відзив позивач зазначив, що зняття грошових коштів з карти клієнта ОСОБА_1 стало можливим в результаті розголошення клієнтом конфіденційної інформації щодо входу в акаунт Приват24, що дозволило невідомим особам здійснити вхід з інших пристроїв в її акаунт Приват24, збільшити кредитний ліміт, активувати карту в Google Pay та зняти готівку в банкоматі. Звернув увагу на те, що згідно "Умов і Правил надання банківських послуг" банк не несе відповідальності у разі, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, ідентифікатор користувача, паролі системи "Приват24", пароль(ніку) MobileBanking або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам в результаті несумлінного виконання клієнтом умов їх зберігання і використання і/або прослуховування або перехоплення інформації в каналах зв`язку під час використання цих каналів".

Ухвалою від 06.06.2024 суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

На виконання ухвали суду від 26.02.2024, 21.06.2024 до суду надійшли відомості за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001241 від 19.04.2023 за заявою ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Враховуючи те, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, подання відповідачем відзиву на позов, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

ОСОБА_1 01.06.2021 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, ознайомилась з умовами та правилами кредитування в зв`язку із чим підписала паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Підписанням заяви про приєднання відповідач на підставі статті 634 Цивільного кодексу України приєдналась до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

Відповідно до п.1.2. основних умов кредитування договору, тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; розмір кредитного ліміту не перевищує 50000 гривень для карт «Універсальна» та 75000 гривень для карт «Універсальна Gold»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; процентна ставка 42,0% річних для карт Універсальна, 40,8% річних для карт Універсальна Gold (а.с.21-22).

Згідно п. 2.1.2.24. Умов та Правил надання банківських послуг, сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше як 30 календарних днів до дати повернення кредиту банк не повідомить клієнта про припинення кредитування одним із наступних способів на розсуд банку: смс-повідомлення на фінансовий номер телефону клієнта; повідомлення на електронну пошту Клієнта; інформування у системі «Приват24»; шляхом направлення листа поштою та іншими каналами, у порядку, визначеному підрозділом 1.1.5 «Зміна та доповнення Умов та Правил надання банківських послуг» договору (а.с.32).

Відповідно до п. 1.5, та п. 2.1.1.2.12 договору, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язання відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту в розмірі 60% для картки «Універсальна» (а.с.33).

На виконання умов договору позивач видав клієнту ОСОБА_1 кредитні картки (а.с.42).

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку позивач збільшив кредитний ліміт до 41000 гривень (а.с.51).

Згідно банківської виписки по рахунку за договором б/н від 01.06.2021 відповідач ОСОБА_1 користувався наданими позивачем кредитними картками та відповідно кредитними коштами (а.с.52-55).

Відповідно до розрахунку позивача, станом 13.12.2023 заборгованість за договором №б/н від 01.06.2021 становить 39401,67 гривень та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 31646,43грн. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 7755,24грн.(а.с.43-49).

В матеріалах справи також наявні дані про верифікацію відомостей щодо відповідача, а саме: копія паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , що завірена підписом співробітника банку (а.с. 62-66).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 18.04.2023 ОСОБА_1 звернулась до правоохоронних органів та повідомила, що невідома особа заволоділа її грошовими коштами з банківської картки банку «Приватбанк», чим заподіяла матеріального збитку, сума якого встановлюється (а.с.122).

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до реєстру досудових розслідувань №0001241 від 19.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Згідно службової перевірки проведеної позивачем за фактом здійснення несанкціонованих трансакцій по карткових рахунках ОСОБА_3 , зняття грошових коштів з карти клієнта ОСОБА_1 стало можливим в результаті розголошення клієнтом конфіденційної інформації щодо входу в акаунт Приват24, що дозволило невідомим особам здійснити вхід з інших пристроїв в її акаунт Приват24, збільшити кредитний ліміт, активувати карту в Google Pay та зняти готівку в банкоматі. Звернув увагу на те, що згідно "Умов і Правил надання банківських послуг" банк не несе відповідальності у разі, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, ідентифікатор користувача, паролі системи "Приват24", пароль(ніку) MobileBanking або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам в результаті несумлінного виконання клієнтом умов їх зберігання і використання і/або прослуховування або перехоплення інформації в каналах зв`язку під час використання цих каналів".

IV. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

За правилами ч. 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є загальнообов`язковим до виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1ст. 530 ЦК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

V. ВИСНОВОК СУДУ

Судом встановлено, що 01.06.2021 ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ознайомилась з умовами кредитування, підписала паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач отримала кредитну картку та ПІН, що підтверджується довідкою про надання кредитних карток.

Таким чином, відповідач, підписавши заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту від 01.06.2021, фактично погодилась на запропоновані позивачем умови кредитного договору, отримала кредитні кошти і користувалась ними, що свідчить, що між сторонами виникли зобов`язання за кредитним договором.

Відповідач заперечує заборгованість перед банком та стверджує, що гроші були зняті з її рахунку внаслідок шахрайських дій, вчинених третьою особою.

Відомості про скоєння кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001241 від 19.04.2023 та розпочато досудове розслідування. Досудове розслідування здійснюється за фактом того, що о 17 год. 20 хв. 17.04.2023 невідома особа, перебуваючи у невстановленому слідством місці, шляхом зловживання довірою заволоділа грошовими коштами з банківської картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 . Осіб, причетних до вчинення правопорушення не встановлено та про підозру нікому не повідомлено.

Отже правоохоронними органами здійснюється досудове розслідування з приводу шахрайських дій відносно ОСОБА_1 , пов`язаних із заволодінням грошовими коштами АТ КБ «Приватбанк», правова кваліфікація визначена за ч.3 ст.190 КК України.

Відповідно до положень статті 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Верховний Суд у своїй постанові у справі 691/699/16-ц від 20.06.2018, зазначив, якщо банком не доведено вчинення клієнтом дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а клієнт, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив банк та правоохоронні органи про цей факт то відповідальність за такі дії чи бездіяльність клієнт не несе.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач ОСОБА_1 17.04.2023 звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів та із відповідною заявою до банку.

З виписки за договором б/н від 01.06.2021 вбачається, що за період з 17.04.2023 по 18.04.2023 та наданих позивачем розрахунків заборгованості, що у період з 17.04.2023 по 18.04.2023 зняті грошові кошти на суму понад 27000гривень.

З приводу вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_1 позивачем була проведена службова перевірка.

Згідно даних проведеної позивачем службової перевірки за фактом здійснення несанкціонованих трансакцій по карткових рахунках ОСОБА_3 встановлено, що зняття грошових коштів з карти клієнта ОСОБА_1 стало можливим в результаті розголошення клієнтом конфіденційної інформації щодо входу в акаунт Приват24, що дозволило невідомим особам здійснити вхід з інших пристроїв в її акаунт Приват24, збільшити кредитний ліміт, активувати карту в Google Pay та зняти готівку в банкоматі.

Провівши аналіз норм матеріального права в системному зв`язку із встановленими по справі фактичними обставинами, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , як володілець та користувач картки, своїми діями сприяла у доступі до свого карткового рахунку та надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції, що призвело до втрати грошових коштів.

Суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що з кредитної картки були зняті кошти внаслідок шахрайських дій щодо неї, у зв`язку з чим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, оскільки необережні дії з боку позичальника, а саме - розголошення третім особам даних картки, які дозволяють здійснювати з неї перекази, не звільняють її від обов`язку повернути грошові кошти банку. У разі, якщо вона потерпіла від шахрайства, вона вправі пред`явити відповідний цивільний позов в межах кримінального провадження до особи, яка вчинила це кримінальне правопорушення.

Наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину стосовно відповідача до винесення вироку, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також не може бути підставою для звільнення його від обов`язку належного виконання зобов`язання та виконання Умов та Правил про надання банківських послуг у випадку настання певних обставин, передбачених ними.

Суд зазначає, що саме на відповідача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення її реквізитів.

Отже, позивачем безспірно доведено, що ОСОБА_1 сприяла втраті грошових коштів, тому відповідальність за втрату грошових кошті має нести саме відповідач.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг та взяла на себе зобов`язання виконувати умови договору, підписала Паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» від 01.06.2021. Дана заява містить Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг на дату приєднання та підписання їх клієнтом, які розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms/ (а.с.31).

Суд вважає, що матеріали справи містять підтвердження того, що відповідач погодилась з умовами кредитування, процентною ставкою та іншими істотними умовами кредитного договору та погодилась з вимогами Умов та Правил надання банківських послуг позивачем, які діяли на момент підписання ним заяви про приєднання.

Як вбачається із виписки за договором б/н за період з 08.06.2021 по 17.04.2023 відповідач активно користувалась кредитними коштами, здійснювала перерахування коштів з однієї картки на іншу, поповнювала картку, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, однак припинила надавати своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що відображено в розрахунку заборгованості за договором б/н.

Таким чином, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 01.06.2021 у розмірі 31646,43 грн. (тіло кредиту) суд вважає обґрунтованими, а тому ці вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Суд зауважує, що у заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана позичальником, зазначено строк кредитування (12 місяців з пролонгацією), розмір процентної ставки річних (42,0 % - картка Універсальна; 40,8% - картка Універсальна Gold), інші істотні умови договору «Загальні положення», підрозділи «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умови та Правила надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms в редакції, чинній на дату підписання заяви, які разом становлять договір банківського рахунка.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що при укладенні договору з відповідачем, АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Отже, доводи позивача про стягнення відсотків розрахованих банком за передбаченою у заяві про приєднання процентною ставкою є обгрунтованими, оскільки у підписаній позичальником заяві про приєднання, процентна ставка зазначена, як зазначені і інші істотні умови кредитування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, перевіривши та з`ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи всі наявні докази по справі, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147,20грн.

Керуючись ст. ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 01.06.2021 у розмірі 39401 (тридцять дев`ять тисяч чотириста одна) грн. 67 коп. та судові витрати у виді судового збору в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

адреса місцезнаходження:

01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д

Відповідач:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

адреса реєстрації:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_2

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ