Провадження 2/127/3533/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення постійного платного земельного сервітуту, -

в с т а н о в и в:

позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою (а.с. 1-4, 86-89) мотивована тим, що ОСОБА_1 є співвласником домоволодіння АДРЕСА_1 . Іншим співвласником домоволодіння 29/50 є ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно інд 24603240 від 23.07.2014 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 24603698 від 23.07.2024 року позивач є власником земельної ділянки площею 0, 0049 га кадастровий номер :03:049:0285, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 є власником земельних ділянок: :03:049:0287, площею 0, 0001 га; :03:049:0286, площею 0, 0244 га, розташованих в домоволодінні по АДРЕСА_2 .

Відповідно мирової угоди, затвердженої ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2014 року в цивільній справі № 221/2448/2012 позивач визнала за ОСОБА_2 право на прохід до земельної ділянки 245 кв.м. через земельну ділянку, розміром 0,0008 га, яка входить до земельної ділянки площею 0,0049 га за кадастровим :03:049:0285. Отже, ОСОБА_2 встановлено сервітут на користування земельною ділянкою позивача для проходу.

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту на право прокладення системи водопостачання та локальної системи каналізації по земельній ділянці площею 0, 0008 га, яка входить до земельної ділянки площею 0, 0049 га за кадастровим :03:049:0285.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2017 року № 127/24985/15-ц, яке ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25.10.2017 залишено без змін, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту було відмовлено, оскільки можливе підключення новозбудованого будинку ОСОБА_2 до існуючої мережі водопостачання та локальної системи каналізації без прокладення труб по земельній ділянці площею 0,0008 га, яка входить до земельної ділянки площею 0, 0049 га та належить ОСОБА_1 .

Проте, всупереч судовим рішенням, за відсутності згоди позивача на встановлення земельного сервітуту на право прокладення системи водопостачання та локальної системи каналізації по земельній ділянці, площею 0, 0008 га, яка входить до земельної ділянки площею 0, 0049 га, за кадастровим :03:049:0285, ОСОБА_2 незаконно проклала на вказаній ділянці водопровідні та каналізаційні труби, а також незаконно облаштувала водопровідний колодязь (розподільчий) на проїзній частині навпроти їх спільного будинковолодіння без отримання відповідних дозволів та технічної документації, що підтверджено листом з КП «Вінницяоблводоканал».

Своїми діями ОСОБА_2 порушила право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку.

Крім того, ОСОБА_1 не має можливості користуватись двором спільного користування, в зв`язку з тим, що на земельній ділянці спільного користування :03:049:0288 площею 0,0175 га ОСОБА_2 облаштувала дерев`яні лави та стіл, висадила квіти, вирощує городину, посадила кущі смородини, що створює перешкоди для під`їзду до гаража позивача. Крім того, ОСОБА_2 на спільній земельній ділянці склала відсів, пісок, чотири бетонних каналізаційні кільця,

Також ОСОБА_2 встановила замок на хвіртку № 4, чим перешкоджає позивачу підійти до своєї частини будинку по земельній ділянці спільного користування :03:049:0021 площею 0,0024 га та здійснити обслуговування належної їй частини будинку.

ОСОБА_1 просила суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні її майном:

- земельною ділянкою реєстр номер 01, кадастровий номер :03:049:0285 площею 0, 0049 га за адресою: АДРЕСА_2 (182) шляхом демонтажу незаконно прокладених водопровідних та каналізаційних труб;

- земельною ділянкою реєстр номер 01, кадастровий номер :03:049:0288 площею 0,0175 га за адресою: АДРЕСА_2 (182) шляхом звільнення земельної ділянки від лавок, столів, квітів, кущів смородини, іншої городини, піску, відсіву та каналізаційних кілець, звільнивши проїзд до гаража ОСОБА_1 ;

- земельною ділянкою реєстр номер 01 кадастровий номер :03:049:0021 площею 0,0024 га за адресою: АДРЕСА_2 (182) шляхом надання примірнику ключів від хвіртки № 4, з компенсацією вартості виготовлення примірнику ключів за рахунок ОСОБА_2 ; заборонити ОСОБА_2 встановлювати та/або змінювати замки на хвіртці № 4, через яку здійснюється прохід у двір спільного користування (земельна ділянка кадастровий номер :03:049:0021) без надання примірника ключів ОСОБА_1 з компенсацією вартості виготовлення примірнику ключів за рахунок ОСОБА_3 ;

- стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

28.12.2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення постійного платного земельного сервітуту, який мотивувала тим, що на підставі рішення Староміського райсуду м. Вінниці від 19.04.2000 року та ухвали Староміського райсуду м. Вінниці від 20.03.2003 року ОСОБА_2 є власником 21/50 часток житлового будинку з прибудовами та господарськими спорудами по АДРЕСА_3 (в даний час АДРЕСА_2 . Іншим співвласником домоволодіння 29/50 є ОСОБА_1 .

Вказане домоволодіння розташоване:

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0021 площею 0, 0024 га, власниками якої є сторони в рівних частках, згідно свідоцтва про право власності інд.номер 37041624 від 30.04.2015 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інд.номер 37042081 від 30.04.2015 року;

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0023 площею 0, 0393 га, власником якої є ОСОБА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 097580 від 08.04.2005 року та витягу з державного земельного кадастру № НВ-016 від 22.11.2016 року;

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0286 площею 0, 0244 га, власником якої є ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності інд.номер 31525126 від 24.12.2014 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інд.номер 31525393 від 24.12.2014 року;

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0287 площею 0, 0001 га, власником якої є ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності інд.номер 31522218 від 24.12.2014 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інд.номер 31523129 від 24.12.2014 року;

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0288 площею 0, 0175 га, власниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках, згідно свідоцтва про право власності інд.номер 36857825 від 28.04.2015 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інд.номер 36857930 від 28.04.2015 року;

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0289 площею 0, 0008 га, власником якої є ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності інд.номер 36864802 від 28.04.2015 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інд.номер 36865472 від 28.04.2015 року;

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0290 площею 0, 0008 га, власником якої є ОСОБА_1 згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 320244137 від 16.01.2023 року, яка була надана ОСОБА_1 в цивільній справі № 127/27444/23;

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0285 площею 0, 0049 га, власником якої є ОСОБА_1 згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 320244137 від 16.01.2023 року, яка була надана ОСОБА_1 в цивільній справі № 127/27444/23.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2014 року було визнано мирову угоду, укладену сторонами у справі № 127/2448/2012. Згідно з умовами вказаної мирової угоди, ОСОБА_1 визнала право ОСОБА_2 на прохід до її земельної ділянки площею 245 кв.м. через свою земельну ділянку розміром 0, 0008 га та встановлення земельного сервітуту розміром 0, 0008 га, згідно з кадастровим планом від 03.09.2013 року в розмірі та конфігурації за точками: 10-4 1, 05 м, 4-5 6, 55 м, 5-1 0, 81 м, 16-1 1, 01 м (зона 4), на земельній ділянці, розміром 50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 (на даний час АДРЕСА_2 ) і належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Після набрання ухвалою суду від 03.02.2014 року законної сили був складений відповідний акт перенесення в натурі меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель, який був підписаний особисто ОСОБА_1 , була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ОСОБА_1 .

З того часу ОСОБА_2 постійно користується земельною ділянкою ОСОБА_1 розміром 0, 0008 га, щодо якої встановлений земельний сервітут.

На належній їй земельній ділянці площею 0, 244 га ОСОБА_2 побудувала незавершений будівництвом житловий будинок з прибудовами, які в технічному паспорті від 06.12.2023 року, що виготовлений ФОП ОСОБА_4 , зображені під літерами «К», «к», «к1».

Для можливого прийняття зведених ОСОБА_2 . будівель до експлуатації необхідно оснащення їх водопостачанням та водовідведенням.

ОСОБА_2 звернулась до ТОВ «РСУ Ремонтник» із замовленням про виготовлення робочого проєкту водопостачання та водовідведення до житлового будинку з прибудовами «К», «к», «к1».

Однак, такий проєкт може бути виготовлений лише за згодою ОСОБА_1 , оскільки єдиним способом проведення водопостачання до новозбудованих ОСОБА_2 . будівель є використання земельної ділянки ОСОБА_1 , площею 0,0008 га щодо якої встановлений сервітут на право проходу.

Встановити земельний сервітут на право прокладення ОСОБА_2 мережі водопостачання та водовідведення в добровільному порядку ОСОБА_1 відмовилась та звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

ОСОБА_2 просила встановити платний, безстроковий земельний сервітут на право прокладення нею мережі водопостачання та водовідведення по земельній ділянці площею 0,0008 га, згідно з кадастровим планом від 03.09.2013 року в розмірі та конфігурації за точками: 10-4 1, 05 м, 4-5 6, 55 м, 5-1 0, 81 м, 16-1 1, 01 м (зона 4), на земельній ділянці площею 0, 0049 га, кадастровий номер :03:049:0285, за адресою: АДРЕСА_3 (на даний час АДРЕСА_2 ) і належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, встановивши плату за земельний сервітут в розмірі 317,60 грн. на рік.

Судом були вчинені наступні процесуальні дії.

15.09.2023 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження за позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою від 06.02.2024 року було об`єднано в одне провадження цивільну справу № 127/27444/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні ділянкою та цивільну справу № 127/40355/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення постійного платного земельного сервітуту та присвоїти спільний номер 127/27444/23.

28.02.2024 року було закрито підготовче провадження у даній справі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Вдовцов С.П. первісний позов підтримав, суду пояснив, що ОСОБА_2 безпідставно чинить перешкоди ОСОБА_1 в користуванні спільними ділянками і ділянкою, яка належить позивачу на праві власності. Насадження і бетонні кільця перешкоджають ОСОБА_1 проїхати автомобілем до гаража. Крім того, без погодження з власником, ОСОБА_2 самовільно проклала труби по ділянці ОСОБА_1 з порушенням ДБН до будинку, що самовільно нею збудований, і тепер безпідставно вимагає встановлення сервітуту, хоча згідно висновку експерта у ОСОБА_2 є технічна можливість прокладення водопостачання по своїй земельній ділянці, що також підтверджено рішенням суду від 14.09.2017 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Усов Ю.В. первісний позов не визнав, оскільки у позивача є можливість вільно користуватись спільною ділянкою і насадження та бетонні кільця, які розміщені тимчасово, жодним чином не перешкоджають проїзду. Відповідач ОСОБА_2 погоджується частково прибрати туї вздовж паркану і передати ключ від хвіртки № 4. Разом з тим, просив врахувати, що прокладення труб по ділянці ОСОБА_1 на глибині 1 м жодним чином не перешкоджає власнику користуватись цією ділянкою і гаражем. Підтримав зустрічний позов про встановлення постійного платного земельного сервітуту відносно належної ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0008 га за адресою: АДРЕСА_2 . Зауважив, що іншим шляхом провести водопостачання до новозбудованого будинку ОСОБА_2 неможливо.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 слід задоволити частково, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Судом встановлено, що на підставі рішення Староміського райсуду м. Вінниці від 19.04.2000 року та ухвали Староміського райсуду м. Вінниці від 20.03.2003 року ОСОБА_2 є власником 21/50 часток житлового будинку з прибудовами та господарськими спорудами по АДРЕСА_3 (в даний час АДРЕСА_2 .

Іншим співвласником домоволодіння 29/50 часток на підставі рішення постійно діючого Третейського суду при Товарній біржі «Південнобузька» від 14.08.2008 року № 1/301/08 є ОСОБА_1 .

Згідно додатку № 3/206 до рішення виконкому Вінницької міської ради від 04.06.1987 року існуючому будинку АДРЕСА_3 присвоєно № 186.

Згідно рішення Вінницької міської ради від 29.04.2022 року № 1030 вулицю Маяковського в м. Вінниці перейменовано на

АДРЕСА_2 розташоване:

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0021 площею 0,0024 га, власниками якої є сторони в рівних частках, згідно свідоцтва про право власності інд.номер 37041624 від 30.04.2015 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інд.номер 37042081 від 30.04.2015 року;

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0023 площею 0, 0393 га, власником якої є ОСОБА_2 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 097580 від 08.04.2005 року та витягу з державного земельного кадастру № НВ-016 від 22.11.2016 року;

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0286 площею 0, 0244 га, власником якої є ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності інд.номер 31525126 від 24.12.2014 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інд.номер 31525393 від 24.12.2014 року;

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0287 площею 0,0001 га, власником якої є ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності інд.номер 31522218 від 24.12.2014 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інд.номер 31523129 від 24.12.2014 року;

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0288 площею 0,0175 га, власниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках, згідно свідоцтва про право власності інд.номер 36857825 від 28.04.2015 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інд.номер 36857930 від 28.04.2015 року;

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0289 площею 0, 0008 га, власником якої є ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності інд.номер 36864802 від 28.04.2015 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інд.номер 36865472 від 28.04.2015 року;

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0290 площею 0,0008 га, власником якої є ОСОБА_1 згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 320244137 від 16.01.2023 року (надана ОСОБА_1 до зустрічного позову);

- на земельній ділянці кадастровий номер :03:049:0285 площею 0, 0049 га, власником якої є ОСОБА_1 згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 320244137 від 16.01.2023 року (надана ОСОБА_1 до зустрічного позову).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2014 року було визнано мирову угоду, укладену сторонами у справі № 127/2448/2012. Згідно з умовами вказаної мирової угоди, ОСОБА_1 визнала право ОСОБА_2 на прохід до її земельної ділянки площею 245 кв.м. через свою земельну ділянку розміром 0, 0008 га та встановлення земельного сервітуту розміром 0, 0008 га, згідно з кадастровим планом від 03.09.2013 року в розмірі та конфігурації за точками: 10-4 1, 05 м, 4-5 6, 55 м, 5-1 0, 81 м, 16-1 1, 01 м (зона 4), на земельній ділянці, розміром 50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 (на даний час АДРЕСА_2 ) і належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

З того часу ОСОБА_2 постійно користується земельною ділянкою ОСОБА_1 розміром 0,0008 га, щодо якої встановлений земельний сервітут на право проходу.

На належній земельній ділянці площею 0,244 га ОСОБА_2 збудувала незавершений будівництвом житловий будинок з прибудовами, які в технічному паспорті від 06.12.2023 року, що виготовлений ФОП ОСОБА_4 , зображені під літерами «К», «к», «к1» (а.с. 38-48 справи № 127/40355/23).

Також в технічному паспорті від 06.12.2023 року техніком вказано, що незавершене будівництво житлового будинку «К», прибудов «к», «к1», «ж3», тамбуру «ж4», гаражу «б» ведеться без дозволу на виконання будівельних робіт (а.с. 43 справи 127/40355/23).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2017 року № 127/24985/15-ц, яке ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25.10.2017 залишено без змін, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту було відмовлено, оскільки підключення новозбудованого будинку ОСОБА_2 до існуючої мережі водопостачання та локальної системи каналізації без прокладення труб по земельній ділянці площею 0,0008 га, яка входить до земельної ділянки площею 0, 0049 га та належить ОСОБА_1 можливий (а.с. 35-38 справи 127/27444/23). Рішення залишене без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25.10.2017 року.

Судами першої і апеляційної інстанції було встановлено, що підключення новозбудованого будинку ОСОБА_2 , який розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_3 , до існуючої мережі водопостачання та локальної системи каналізації без прокладення труб по земельній ділянці , площею 0,0008 га, яка входить до земельної ділянки, площею 0.0049 га за кадастровим номером 0:03:049:0285, належної ОСОБА_1 і є зоною № 4 згідно кадастрового плану від 03.09.2013 року, технічно можливе. Технічно можливий варіант прокладення системи водопостачання та каналізації наданий у дослідній частині висновку та відображений у схемі варіанту 2 у додатку № 3 до висновку будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1215/1216/16-21 від 26.12.2016 року. Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції звернула увагу на те, що сторони в мировій угоді, затвердженій ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2014 року вже визначили сервітутне користування вказаною ділянкою право проходу.

Проте, всупереч судовим рішенням, за відсутності згоди позивача ОСОБА_1 на встановлення земельного сервітуту на право прокладення системи водопостачання та локальної системи каналізації по земельній ділянці площею 0, 0008 га, яка входить до земельної ділянки площею 0, 0049 га за кадастровим :03:049:0285, а також без проєктної документації (згідно технічних умов № 2/610 від 28.07.2015), ОСОБА_2 незаконно проклала на вказаній ділянці водопровідні та каналізаційні труби, а також облаштувала водопровідний колодязь (розподільчий) на проїзній частині навпроти їх спільного будинковолодіння, що також підтверджено листом з КП «Вінницяоблводоканал» від 14.02.2023 року (а.с. 40 справи 127/27444/23).

Обставини щодо прокладення труб по земельній ділянці 0,0008 га визнали сторони в судовому засіданні. Також вони підтверджуються матеріалами фотофіксації, які надані учасниками до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_2 не надала доказів на спростування висновку експерта № 1215/1216/16-21 від 26.12.2016 року і не довела, що у неї відсутня технічна можливість прокласти труби системи водопостачання і каналізації іншим шляхом, без обтяження сервітутом ділянки ОСОБА_1 , а лист оцінювача ФОП ОСОБА_5 , без підтвердження його відповідної кваліфікації та спеціальності, який повідомив, що єдиний можливий варіант проведення водогону для підключення будинків літ.«К», «к1» - по земельній ділянці 0,0008 га, не є належним доказом в розумінні ст. 77 ЦПК України і не спростовує висновку експерта.

Зміст права власності визначений ст. 319 ЦК України.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд (ст. 79 ЗК України).

Відповідно до ст. 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до статті 99 Земельного кодексу України власники або користувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів, зокрема, на право прокладання та експлуатації ліній електропередач, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій.

Пунктом 38 ППВС України від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки в ефективному її використанні; умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, а сервітут, який встановлюється, є найменш обтяжливим для власника земельної ділянки.

При цьому відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК ( в редакції 2004 року) саме позивач має довести, що повноцінне використання своєї земельної ділянки неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки; що задоволення потреб сервітуарія неможливо здійснити в інший спосіб; що відповідно до частини третьої статті 402 ЦК він не досяг з відповідачем домовленості про встановлення сервітуту та про його умови. За певних обставин для вирішення спірних питань може бути призначена відповідна експертиза.

Оскільки позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не довела порушення свого права відповідачем ОСОБА_1 , а також враховуючи те, що прокладення труб до новоствореного будинку можливе без обтяження сервітутом ділянки ОСОБА_1 , що також встановлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2017 року, крім того, даний будинок збудований ОСОБА_2 без дозволу на початок виконання будівельних робіт, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позову ОСОБА_2 немає.

Враховуючи наведене, а також оскільки в судовому засіданні сторони визнали, що ОСОБА_2 самовільно, без дозволу власника ОСОБА_1 , проклала труби по її ділянці, площею 0,0008 га, чим створила перешкоди власнику в користуванні її майном і порушила вимоги ст. 321 ЦК України, суд вважає необхідним усунути відповідні перешкоди на підставі ст. 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України шляхом зобов`язання ОСОБА_2 провести демонтаж прокладених водопровідних та каналізаційних труб по вказаній ділянці.

Решта вимог позивача за первісним позовом ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 86 ЗК України Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Крім того, відповідно до ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Обов`язки власників земельних ділянок визначені ст. 91 ЗК України. Так, власники зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, крім інших, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

В судовому засіданні були оглянуті матеріали фото і відеофіксації будинковолодіння АДРЕСА_4 і встановлено, що на земельній ділянці площею 0,0175 га, кадастровий номер :03:049:0288, яка належить на праві спільної часткової власності сторонам, відповідачем ОСОБА_2 розміщені лавки, стіл, насаджені квіти, кущі смородини, кущі (туї вздовж паркану, позначеного на плані № 5), пісок, відсів та бетонні каналізаційні кільця в кількості 3 шт. тощо.

Частина насаджень кущі вздовж паркану № 5 очевидно заважають проїзду автомобілем до гаража ОСОБА_1 , позначеного на плані «Б» (а.с. 21-26), що також визнали сторони в судовому засіданні. Відповідач ОСОБА_2 зобов`язалась перенести кущі туї та звільнити проїзд.

Також відповідач ОСОБА_2 зобов`язалась передати позивачу ОСОБА_1 ключі від замка на хвіртці № 4, через яку здійснюється прохід до спільної ділянки сторін, площею 0,0024 га, кадастровий номер :03:049:0021.

В силу ст. 82 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню, тому в зв`язку з порушенням права ОСОБА_1 на вільне володіння і користування спільними ділянками, право підлягає захисту шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити ділянку, площею 0,0175 га від насаджень (кущів) вздовж паркану № 5 для можливості проїзду до гаража і зобов`язання надати дублікат ключів від хвіртки № 4, не встановлювати (змінювати) замки на хвіртці № 4, через яку здійснюється прохід до спільної ділянки, площею 0,0024 га, без надання примірника ключів ОСОБА_1

Лавки, стіл, насаджені квіти, кущі смородини, пісок, відсів та бетонні каналізаційні кільця розміщені ОСОБА_2 на спільній ділянці не створюють перешкод ОСОБА_1 в її користуванні, в тому числі і для проїзду автомобілем. Крім того, суд враховує, що каналізаційні кільця і пісок розміщені тимчасово, обидві сторони мають рівне право користуватись спільною ділянкою із дотриманням правил добросусідства. Тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн., сплачений при зверненні до суду з позовом (а.с. 42).

Оскільки в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 321, 358, 391, 401 ЦК України, ст.ст. 86, 88, 152, 158 ЗК України, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні майном:

-земельною ділянкою, площею 0,0049 га, кадастровий номер :03:049:0285, по АДРЕСА_4 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 провести демонтаж прокладених водопровідних та каналізаційних труб по вказаній ділянці;

-земельною ділянкою, площею 0,0175 га, кадастровий номер :03:049:0288, по АДРЕСА_4 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити ділянку від насаджень (кущів) вздовж паркану № НОМЕР_1 для можливості проїзду ОСОБА_1 до гаража «Б»;

-земельною ділянкою, площею 0,0024 га, кадастровий номер :03:049:0021, по АДРЕСА_4 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 дублікат ключів від хвіртки № 4 і не встановлювати (змінювати) замки на хвіртці № 4, через яку здійснюється прохід до спільної ділянки, без надання примірника ключів ОСОБА_1 .

В решті позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення постійного платного земельного сервітуту відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Учасники справи:

позивач відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

відповідач-позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3

Повне судове рішення складене 17 червня 2024 року.

Суддя: