П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово у розмірі 28 550 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2008 року по 23 січня 2019 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. За судовим наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2019 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що в зв`язку з скрутним матеріальним становищем вона не має повноцінної можливості в повній мірі забезпечити потреби свого сина. Відповідач проживає окремо, сплачує аліменти, допускаючи заборгованість. Протягом 2023 року ОСОБА_3 понесла витрати, пов`язані з лікуванням сина, який хворіє та потребує регулярних медичних обстежень, стаціонарного лікування, оздоровлення у санаторно-курортних закладах, прийому дороговартісних ліків. Позивач зазначає, що на лікування сина, придбання ліків, проходження медичних обстежень позивач витратила суму в розмірі 28 550 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 12 042 грн. 50 коп. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, які суд вважав встановленими, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем до суду було надано фіскальні чеки на купівлю ліків, призначення лікарів, виписки з медичної документації, замовлення, фіскальні чеки, товарні чеки, платіжні інструкції та акти виконаних робіт з деякими з яких відповідач не погоджується, про що чітко зазначив у відзиві на позовну заяву. Суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку, що позивачем були підтверджені належними та допустимими доказами додаткові витрати на лікування сина у розмірі 24 085 грн. Разом з цим, доводи та заперечення сторони відповідача судом першої інстанції свідомо залишено без відповіді.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що наведені в апеляційній скарзі доводи є аналогічні доводам, що містяться у відзиві на позовну заяву, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку. Незрозумілою є поведінка відповідача та його прискіпливе відношення до доказів через їх нібито невідповідність. Матеріальне становище відповідача дозволяє йому забезпечити оплату додаткових витрат. Стягнута сума не є для нього надмірною, з огляду на те, що він не має інших утриманців, не має інвалідності, має стабільний дохід, та крім офіційного заробітку має ще й додатковий дохід на будівництві. Більше того, замість того, щоб допомогти сину, який має проблеми зі здоров`ям, й оплатити витрати за його лікування, відповідач скористався послугами адвоката, вартість яких сягає 20 000 грн., що значно перевищує суму, яка підлягає до стягнення. Відповідач ладен заплатити кошти чужій людині ніж власній дитині на лікування. Відповідач не бажає нести втрати на лікування сина, тому й ухиляється від своїх батьківських обов`язків щодо додаткових витратах на дитину, вважаючи, що лише сплатою щомісячних аліментів у розмірі близько 2000 грн. обмежується його участь, як батька, в утриманні дитини. ОСОБА_1 взагалі категорично відмовляється брати участь у вихованні дитини й не бажає з ним спілкуватися, відтак, з`являється певний дисбаланс й тягар додаткового навантаження по догляду та вихованню дитини лягає саме на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 05 жовтня 2010 року, актовий запис №1699 (а.с.9).

Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2019 року у справі № 357/857/19 (а.с.19).

Малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2023/008448631, 2023/008448784 (а.с.7,8).

Судовим наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2019 року у справі №357/860/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с.15).

Згідно з відповіддю Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13 лютого 2024 року №32137, заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01 лютого 2024 року відсутня (а.с.50).

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП КОР «Київської обласної дитячої лікарні №2», виданою медичним директором ОСОБА_5 , вбачається, що в період з 25 квітня 2023 року по 02 травня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні, з діагнозом: гостра виразка верхньої треті тіла шлунка, неасоційована з H.PYLORL гастродуоденопатія. ДРГ. Гіпербілірубінемія неуточненої етіології (а.с.18).

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП КОР «Київської обласної дитячої лікарні №2», виданою медичним директором ОСОБА_5 , вбачається, що в період з 05 жовтня 2023 року по 20 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні, з діагнозом: остеохондропатія горбистості великогомілкових кісток (хвороба осгуд-Шляттера 2-3 ст). Синдром недиференційованої дисплазії сполучної тканини, дифузний зоб 1-2 ст. Гіпертиреоз? Гіпертиреоз? Гінекомастія пубертатного періоду (а.с.16,17).

Відповідно до консультативного висновку Державної установи «Інституту педіатрії, акушерства і гінекології імені академіка О.М. Лук`янової Національної академії медичних наук України», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз: виразкова хвороба шлунка, ремісія С-м Жильбера. Дефіцит вітаміну D. Хв. Шляттера (а.с.19).

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста КНП БМР «Білоцерківської міської лікарні №1» дитині встановлено діагноз: повздовжня плоскостопість III ст. Хвороба Озгуд - Шляттера (легка форма) (а.с.20).

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_3 надано фіскальні чеки на купівлю ліків, замовлення та фіскальні чеки, товарні чеки, платіжні інструкції, акти виконаних робіт (а.с.12-30).

ОСОБА_1 на підтвердження обставин, якими він заперечував проти позову, надав суду дві виписки з лабораторії « Сінево » (а.с. 56-59) та дві квитанції про перерахунок ОСОБА_3 у вересні, жовтні 2023 року коштів з цільовим призначенням «на лікування сина» (а.с.60,61).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що починаючи з грудня 2022 року і по листопад 2023 року позивач понесла витрати на лікування малолітнього сина ОСОБА_4 на суму 24 085 грн. На підтвердження наведеного позивачем надано фіскальні чеки на купівлю ліків, призначення лікарів, виписки з медичної документації, замовлення, фіскальні чеки, товарні чеки, платіжні інструкції, акти виконаних робіт (а.с.12-30).

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій та (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, окрім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка перебуває на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 суд звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.

Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять, зокрема, лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року, справа № 320/383/19 зазначено, що доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, установлених цим кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 вказувала на те, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який 23 травня 2019 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що протягом 2023 року вона понесла витрати, пов`язані з лікуванням сина, в сумі 28 550 грн. На підтвердження позовних вимог ОСОБА_3 надала консультативні висновки, виписки з медичних карток стаціонарного хворого, фіскальні чеки, акти виконаних робіт, які, на думку позивача, підтверджують понесені нею додаткові витрати, пов`язані з лікуванням дитини.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та стягуючи з відповідача 12 042 грн. 50 коп. додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи містяться як докази проведення лікування дитини, так і докази понесених витрат матір`ю дитини.

При цьому, суд першої інстанції жодним чином не мотивував свого рішення та не обґрунтував належну до стягнення з відповідача суму, не вказав її складових, не конкретизував за які саме ліки, послуги мають бути стягнуті зазначені кошти.

Вирішуючи питання про склад додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача, з урахуванням доводів апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

У матеріалах справи містяться протокол СКТ обстеження № 75099 від 19 жовтня 2023 року з квитанцією про оплату на суму 1 300 грн., платіжна інструкція на суму 820 грн., замовлення у ТОВ МЛ «Діла» № 993657061 та № 993725503 з чеком на суму 1 512 грн. та на суму 2 597 грн., замовлення № Біл- від 31 травня 2023 року на суму 215 грн., акт виконаних робіт № 19 від 25 травня 2023 року на суму 3 100 грн., акт виконаних робіт № 3 від 03 березня 2023 року на суму 3 420 грн., акт виконаних робіт № 13 від 15 травня 2023 року на суму 1 420 грн., замовлення від 07 жовтня 2023 року у Сінево на суму 3 245 грн., чек на суму 1 274 грн., замовлення від 09 травня 2023 року на суму 356 грн. та замовлення від 14 жовтня 2023 року на суму 1 004 грн.

Однак, вказані докази не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки ОСОБА_3 не надала доказів медичного призначення (рецептів, рекомендацій), та доказів того, що процедури призначалися дитині лікарем, та що частина з них була оплачена позивачем.

Відповідно до cт. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту ( касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ, тощо) що підтверджує факт продажу товарів, надання послуг. Надані суду акти виконаних робіт не є розрахунковими документами.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що замовлення від 07 жовтня 2023 року у Сінево на суму 3 245 грн. та від 14 жовтня 2023 року на суму 1 004 грн. не визнається через те, що кошти були сплачені ним.

До позовної заяви ОСОБА_3 додала докази, серед яких:

- виписка № 7966 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, у якій зазначено лікування: режим ліжковий з поступовим розширенням, в/в інф. терапія глюкозо-сольовими р-ми димедролу, анальгіну, дексаметазону до покращення стану, магнітолазер на область горбистості обох великогомілкових кісток, масаж горбистості обох великогомілкових кісток з маззю живокосту, ІПП, поліненасичені жирні к-ти, хондропротектори, віт. Д. Рекомендовано: спостереження ортопеда-травматолога п-ки, сімейного лікаря. Повторний огляд ендокринолога після дообстеження. Обмеженням фіз. навантажень. Масаж, ЛФК, ортопедичний режим, наколінник на лівий колінний суглоб. Продовжити лікування амбулаторно: хондропротектори, поліненасичені жирні к-ти, віт. Д, нестероїдні протизапальні препарати місцево. Повторний огляд ортопеда через 2 міс. Звільнити від уроків фізкультури до 01.01.24р. Повторні курси лік. в стац. при потребі;

- виписка б/н з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, у якій зазначено лікування: дієтичне харчування, стіл перетертий, в/в дезінтоксикаційну терапію, глюкозо-сольові р-ни, вітаміни, спазмолітики, препарати колоїдного вісмуту, ІПП, ферменти, пробіотики, заспокійливі засоби, масаж, фіз. процедури. Лікувальні і трудові рекомендації: - спостереження сімейного лікаря за місцем проживання згідно протоколу МОЗ України; стіл перетертий на 2 тиж.; - де-нол І т 2р/д за 15хв. до їжі І міс., омез 20мг 1 капс. 2р/д до їжі 1 міс., панкреатин 8 тис. 1 т 3р/д під час їжі І міс., субалін І капс. 1р/д 1міс., укрлів 500 1т 1р на ніч І міс.; - УЗД-контроль через 3 міс.; - ФГДС-контроль через І міс.; - біохім. ан. крові (контроль) через І міс.; - планова консультація г/ентеролога п-ки; - уникати харчових порушень та контактів з катарячими хворими; - звільнення від занять фіз-рою на І міс.;

- консультативний висновок ортопеда-травматолога від 21 вересня 2023 року, в якому зазначено такі рекомендації як ортопедичні устілки, ВП-2, масаж, ЕМ №10;

- консультативне заключення від 28 вересня 2023 року, в якому зазначено, зокрема, вольтарен;

- консультативний висновок спеціаліста від 26 березня 2023 року, в якому зазначено в призначенні тіотриазолін;

- консультативний висновок від 13 вересня 2023 року, в якому рекомендовано прийом урсофальк, вітамін Д.

Позивачем також надано наступні чеки: чек на суму 302 грн. 59 коп., чек на суму 283 грн. 54 коп., чек на суму 253 грн. 36 коп., чек на суму 173 грн. 15 коп., чек на суму 135 грн. 76 коп., чек на суму 69 грн. 90 коп. (нечитабельний), чек на суму 95 грн., чек на суму 204 грн. 58 коп., чек на суму 355 грн. 10 коп., чек на суму 215 грн., чек на суму 388 грн., чек на суму 984 грн. 30 коп., чек на суму 241 грн. 91 коп., чек на суму 133 грн. 65 коп., чек на суму 641 грн. 35 коп., чек на суму 454 грн. 40 коп. (нечитабельний), чек на суму 874 грн. 50 коп., чек на суму 934 грн. 60 коп., чеки на суму 641 грн. 35 коп. та 173 грн. 15 коп. (без зазначення товару), чек на суму 319 грн. 20 коп., чек на суму 260 грн. 68 коп., чек на суму 41 грн. 90 коп., чек на суму 178 грн. 63 коп., чек на суму 215 грн. 40 коп., чек на суму 977 грн. (нечитабельний), чек на суму 46 грн. 32 коп., чек на суму 326 грн. 71 коп., чек на суму 300 грн.

Аналізуючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, апеляційний суд приходить до висновку, що підтвердженими є додаткові витрати на наступні ліки: де-нол, омез, панкреатин, укрлів, тіотриазолін, урсофальк, вітамін Д та вольтарен. Такі ліки були призначені ОСОБА_4 лікарями, про що свідчать виписки з медичної карти хворого.

Загальна сума понесених витрат становить 1 450 грн. 44 коп. (302,59+135,76+23,24+30,10+95,00+23,48+90,71+23,31+30,10+46,32+502,23+147,6). На решту ліків, які придбавалися позивачем, відсутні лікарські призначення чи рекомендації для ОСОБА_4 , а, відтак, витрати, понесені ОСОБА_3 , не підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи те, що обоє батьків беруть участь у додаткових витратах на дитину, з відповідача підлягає відшкодуванню на користь позивача 725 грн. 22 коп., за умови, що батько дитини дійсно не брав участі у витратах на її лікування.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 брав участь у додаткових витратах на дитину та 26 вересня 2023 року ним було перераховано ОСОБА_3 на лікування сина 2 010 грн. 89 коп. та 13 жовтня 2023 року - 502 грн. 51 коп., а всього 2 513 грн. 40 коп., що повністю покриває додаткові витрати на дитину у межах заявлених вимог та наданих на підтвердження таких витрат доказів. Вказані обставини позивачем не спростовані.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про наявність підстав до стягнення додаткових витрат на дитину. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування рішення та постановлення нового рішення по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги відповідач сплатив судовий збір у розмірі 1 610 грн. 40 коп. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, сплачений відповідачем судовий збір підлягає компенсації йому за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

Компенсувати ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за рахунок держави судовий збір у розмірі 1 610 (одна тисяча шістсот десять) гривень, 40 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.