Провадження № 2/229/403/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Феняка О. Р., за участю секретаря судового засідання Бровченко Д. Л., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_2 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.11.2020 року приблизно о 16 годині 30 хвилин військовослужбовець ЗСУ, водій ОСОБА_3 , керуючи сідельним тягачем військової частини НОМЕР_1 марки «КРАЗ 6446» р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом військової частини НОМЕР_1 марки «ВАРЗ НПВ-6009» р.н. НОМЕР_3 рухався по перехрестю провулка Цегляного та вул. Незалежності в м. Бахмут Донецької області, та проїжджаючи перехрестя по провулку Цегляному, на заборонений червоний сигнал світлофора, тим самим порушуючи вимоги п.8.7.3 Правил дорожнього руху скоїв зіткнення з автомобілем марки «CHERY TIGGO Т11 р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 , який проїжджав дане перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Внаслідок даної пригоди автомобіль позивача марки «CHERY TIGGO Т11» р.н. НОМЕР_4 отримав механічні ушкодження, а неповнолітня донька позивача ОСОБА_4 , 2008 р.н., отримала тілесні ушкодження.

Факт ДТП був внесений до ЄРДР за №0002360 від 23.11.2020, а 05.07.2020 року кримінальне провадження за №0002360 від 23.11.2020 було закрито, тому як донька позивача отримала легкі тілесні ушкодження.

Матеріали ДТП для притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП були направлені спочатку до Бахмутського РВП, а потім за місцем мешкання правопорушника, до Красноградського РВП ГУНП в Харківській області. Згідно з листом, який надійшов з Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 не був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, у зв`язку з тим, що він був відсутній за місцем мешкання.

Згідно проведеної автотоварознавчої експертизи від 06.07.2020 року, проведеної ФОП СОД ОСОБА_6 : 1) ринкова вартість автомобіля марки «CHERY TIGGO Т11» р.н. НОМЕР_4 , на момент проведення дослідження, без урахування пошкоджень спричинених внаслідок ДТП, становить: 169 854,70 грн.; 2) вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «CHERY TIGGO Т11» р.н. НОМЕР_4 , на момент проведення дослідження, становить: 117 412,79 грн.; 3) вартість матеріального збитку, з урахуванням експлуатаційного зносу, замінних деталей автомобіля марки «CHERY TIGGO Т11» р.н. НОМЕР_4 , становить: 62 586,48 грн.

Отже, пошкодженням автомобіля позивача марки «CHERY TIGGO Т11» р.н. НОМЕР_4 позивачу спричинений матеріальний збиток у розмірі 62 586,48 грн., яку просить стягнути з військової частини НОМЕР_1 .

Крім того позивач просить стягнути з військової частини НОМЕР_1 вимушені витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 800,00 грн.

Також позивач зазначає, що при даній ДТП його неповнолітня донька отримала тілесні ушкодження і довгий час лікувалася, що спричиняло йому душевні страждання за її подальшу судьбу, здоров`я. Також, протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля, позивач не міг вночі спокійно спати, думаючи де брати кошти на його відновлення, де брати кошти на наймання транспорту, щоб возити доньку до лікарні і т.д. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися, крім того, він розумів що кошти які треба затратити на ремонт автомобіля значно погіршать матеріальний стан його родини і його близьких родичів. Крім того, раніше дуже часто на вихідних позивач із сім`єю виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на законний відпочинок зникла. На тривалий час після ДТП позивачу довелося пересісти на громадський транспорт, щоб добратися до місця роботи, що спричинило проблеми з роботою, тому як вони мешкають у прифронтовому селищі.

Розмір заподіяної позивачу моральної шкоди визначити важко, але відповідач має хоча б частково компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачу і його родині протягом тривалого часу та витрати, пов`язані з відновленням його психічного стану та психологічного клімату у родині позивача.

Позивач оцінив розмір його душевних страждань і страждань його родини в 30 000,00 грн., які просить стягнути з ОСОБА_3 .

Також просить стягнути солідарно з відповідачів суму судових витрат, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.11.2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди передано за підсудністю до Чугуївського міського суду Харківської області для розгляду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10.02.2022 року ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.11.2021 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.02.2022 року відкрите загальне позовне провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання на 09.03.2022 року на 16 год. 00 хв.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 21.10.2022 № 61 змінив територіальну підсудність судових справ на Дружківський міський суд Донецької області.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11 квітня 2023 року справу прийнято до провадження та призначене підготовче засідання на 09.05.2023 року на 11 год.30 хв.

09.05.2023 року у зв`язку з неявкою сторін підготовче засідання відкладено на 07.06.2023 року на 10 год. 40 хв.

07.06.2023 року у зв`язку з неявкою сторін підготовче засідання відкладено на 17.07.2023 року на 10 год. 00 хв.

17.07.2023 року у зв`язку з неявкою сторін підготовче засідання відкладено на 24.08.2023 року на 10 год. 00 хв.

24.08.2023 року у зв`язку з неявкою сторін підготовче засідання відкладено на 28.09.2023 року на 09 год. 30 хв.

28.09.2023 року підготовче засідання відкладено на 31.10.2023 року на 10 год. 15 хв. у зв`язку з розглядом суддею Феняком О.Р. кримінального провадження.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 31.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі та прозначено справу до судового розгляду на 08.11.2023 року на 08 год.15 хв.

08.11.2023 року у зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладено до 12.12.2023 року на 08 год. 30 хв.

12.12.2023 року у зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладено на 24.01.2024 року на 10 год. 30 хв.

24.01.2024 року судове засідання відкладено на 28.02.2024 року на 10 год. 00 хв. у зв`язку з розглядом суддею Феняком О.Р. кримінального провадження.

28.02.2024 року у зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладено на 20.03.2024 року на 11 год. 30 хв.

20.03.2024 року судове засідання відкладено на 17.04.2024 року на 09 год. 00 хв. у зв`язку з розглядом суддею Феняком О.Р. іншої справи.

17.04.2024 року у зв`язку з неявкою відповідачів судове засідання відкладено на 15.05.2024 року на 14 год. 30 хв. Визнано явку представника відповідача - військової частини НОМЕР_1 та відповідача ОСОБА_3 обов`язковою.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача - військової частини НОМЕР_1 надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника військової частини НОМЕР_1 . Своїм правом на подання відзиву на позов військова частина НОМЕР_1 не скористалася.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його повідомлено належним чином, причини його неявки суду невідомі, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив до суду не подав.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_2 стверджує, що має право на стягнення з військової частини НОМЕР_1 коштів у сумі вартості матеріального збитку, з урахуванням екплуатаційного зносу, замінних деталей автомобіля в розмірі 62 586,48 грн., витрат на проведення автотоварознавчої екпертизи в розмірі 1 800,00 грн. та стягнення на його користь з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн.

Судом встановлено, що згідно висновку автотоварознавчої експертизи від 06.07.2020 року, проведеної ФОП СОД ОСОБА_6 на замовлення позивача: 1) ринкова вартість автомобіля марки «CHERY TIGGO Т11» р.н. НОМЕР_4 , на момент проведення дослідження, без урахування пошкоджень спричинених внаслідок ДТП, становить: 169 854,70 грн.; 2) вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «CHERY TIGGO Т11» р.н. НОМЕР_4 , на момент проведення дослідження, становить: 117 412,79 грн.; 3) вартість матеріального збитку, з урахуванням експлуатаційного зносу, замінних деталей автомобіля марки «CHERY TIGGO Т11» р.н. НОМЕР_4 , становить: 62 586,48 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свою позицію щодо доведеності вини відповідача ОСОБА_3 посилався на постанову про закриття кримінального провадження від 05.07.2021 року.

05.07.2021 року слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську Теличко М.С., при розгляді матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002360 від 23.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України прийнято постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вказаної вище постанови кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002360 від 23.11.2020 за ч. 1 ст. 415 КК України за фактом того, що приблизно о 16.30 годині 23.11.2020 року у м. Бахмут Донецької області на перехресті вулиці Незалежності та провулку Цегляного трапилася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів, один з яких військовий тягач в/ч НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитана в якості потерпілого ОСОБА_4 показала, що приблизно о 16.30 годині 23.11.2020 року вона разом із своїм батьком ОСОБА_2 їхали на їх власному автомобілі Черрі Tiгo в м. Бахмуті Донецької області. В той момент, на перехресті вулиці Незалежності та провулку Цегляного, на червоне світло світлофору перед ними виїхав військовий вантажний автомобіль КРАЗ. Батько ОСОБА_2 натиснув на гальма, однак своєчасно зупинити автомобіль не зміг, та вони в`їхали у вказаний автомобіль КРАЗ. Від удару у автомобіля Черрі Тіго запрацювали подушки безпеки, від удару яких вона отримала тілесні ушкодження, а саме були садна обличчя в районі підборіддя. Після вказаної ДТП, її на автомобілі швидкої медичної допомоги відвезли до лікарні в м. Бахмуті, де лікарями було надано медичну допомогу, після того, співробітники поліції повезли її назад на місце ДТП. Окрім неї у вказаній ДТП більше ніхто не постраждав.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 показав, що приблизно о 16.30 годині 23.11.2020 року він разом із своєю донькою ОСОБА_4 та знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 їхали на його власному автомобілі Черрі Тіго д.н.з. НОМЕР_4 в м. Бахмуті Донецької області. В той момент, на перехресті вулиці Незалежності та провулку Цегляного, на червоне світло світлофору, в напрямку дамби з права наліво по відношенню до напрямку руху його автомобіля, виїхав військовий вантажний автомобіль "КРАЗ із напівпричепом. Він натиснув на гальма, однак своєчасно зупинити автомобіль не зміг, та вони в`їхали у вказаний автомобіль "КРАЗ. Від удару у автомобіля Черрі Тіго запрацювали подушки безпеки, від удару яких його донька ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, а саме в неї були садна обличчя в районі підборіддя. Після вказаної ДТП, доньку ОСОБА_4 на автомобілі швидкої медичної допомоги відвезли до лікарні в м. Бахмуті, де лікарями було надано медичну допомогу, після того, співробітники поліції привезли її назад на місце ДТП. Окрім доньки ОСОБА_4 у вказаній ДТП більше ніхто не постраждав. Факт ДТП фіксувався слідчим ТУ ДБР у м. Краматорську. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, слідчим суддею за клопотанням слідчого, на його автомобіль Черрі Тіго д.н.з. НОМЕР_4 було накладено арешт.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 показав, що 23.11.2020 року він керував автомобілем КРАЗ із вантажем МТЛБ, у складі колони позаду і повинен був їхати у с. Василівка. Даний КРАЗ належить на праві власності військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). Попереду нього рухався КРАЗ із вантажем бойової машини, а спереду колони рухався легковий автомобіль з ВСП. На передньому пасажирському сидінні із ним їхав водій бойової машини. Будучи за кермом вказаного автомобіля їхав позаду колони і приблизно в метрах 50 попереду побачив зелене світло та рухаючись зі швидкістю 30 км на годину, разом із колоною хотів пересікти прямо автодорогу по АДРЕСА_2 . Легковий автомобіль проїхав світлофор, а за ним "КРАЗ також проїхав світлофор, а він їхав за ними на зелене світло світлофору прямо та проїжджаючи світлофор, побачив з права та з ліва червоне світло світлофора, та проїжджаючи, зліва від нього по вул. Незалежності на червоному світлі стояв білий автомобіль, який стояв на лівій смузі, а на правій стороні автодороги нікого не було. З правої сторони стояло двоє автомобілів, які стояли на червоному світлі світлофору. Коли він проїхав перший світлофор, у дзеркало побачив як автомобіль врізався своєю передньою частиною у задні колеса КРАЗ з водійської лівої сторони. Вийшовши із КРАЗА побачив авто Cherry, в якому сиділа дівчина років 15, яка трималась за губу. Крім дівчини більше ніхто тілесні ушкодження не отримав.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 показав, що 23.11.2020 він у складі ВСП здійснювали супровід двох автомобілів КРАЗ, які були завантажені бойовими машинами та направлялись в с. Василівка. Вони під`їхали до світлофору на перехресті провулку Цегляного та АДРЕСА_2 . Приблизно о 16.15 годині 23.11.2020 вони їхали спереду колони з проблисковими маячками, а автомобілі КРАЗ їхали із ввімкненим світлом. Рухаючись по провулку Цегляний колона мала намір проїхати прямо світлофор та переїхати на вул. Незалежності. Вони проїхали на своєму автомобілі ВАЗ світлофор, а за ними проїхав автомобіль "КРАЗ, проїхавши 300 метрів і побачили, що другого КРАЗУ позаду не має, після чого здійснили розворот та під`їхали до другого автомобіля КРАЗ, який стояв вже за перехрестям, та як вбачалось КРАЗ" одразу після ДТП не зупинився, а автомобіль "Cherry стояв на перехресті з передніми пошкодженнями. Як йому повідомив водій "КРАЗ, автомобіль Cherry не зупинився перед світлофором по вул. Незалежності по напрямку із центру м. Бахмут у сторону виїзду по правій смузі та не пропустив колону. В результаті ДТП постраждала донька водія автомобіля "Cherry", яка розбила губу

Аналогічні показання, показанням ОСОБА_11 надав ОСОБА_12 .

В ході проведення досудового розслідування, за результатами аналізу зібраних доказів не встановлено достатніх даних, які б давали підстави для повідомлення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 про підозру.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002360 від 23.11.2020 - закрито, у зв`язку з відсутності в діях військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позиція представника позивача про доведеність протиправних дій ОСОБА_3 є суперечливою, необгрунтованою та не підтвердженою відповідними доказами.

Згідно відповіді від 06.09.2021 року, наданої т.в.о. начальника Красноградського РВП ГУНП в Харківській області на адвокатський запит від 02.09.2021 року повідомлено, що 27.07.2021 року до Красноградського РВП ГУНП в Харківській області з Бахмутського районного відділу поліції (ЖЄО 15190 від 09.07.2021 р.) надійшов матеріал ДТП, який був зареєстрований в Красноградському РВП (ЖЄО №4209 від 27.07.2021) для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_3 . За даним фактом працівниками Красноградського РВП було проведено ретельну перевірку, але притягнути вищезазначеного громадянина до адміністративної відповідальності не надалося можливим в зв`язку з відсутністю за місцем мешкання.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, відповідно до частини першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Порядок і умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, визначені статтями 1187, 1188 ЦК України.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки кожному з їх володільців за рахунок іншого із них.

Відповідно до цієї статті шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Разом з тим, згідно вимог ЦПК України, учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Згідно положень ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В силу положень ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статті 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Отже, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Як вбачається із матеріалів справи, у даному випадку відбулося зіткнення двох джерел підвищеної небезпеки.

Пред`явлення позову одним із власників джерела підвищеної небезпеки до іншого не надає йому перевагу у змагальності сторін і не звільняє від обов`язку доведення своїх позовних вимог.

Позивач, як особа, яка ініціювала даний судовий розгляд, не надав належні та допустимі докази того, що відповідачем ОСОБА_3 були порушені його права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, не скористався своїм процесуальним правом на ініціювання проведення відповідної судової експертизи для встановлення винної особи у здійсненні дорожньо-транспортної пригоди. Тому позов в частині вимог про стягнення на його користь матеріальних збитків та відшкодування витрат на проведення автотоварознавчої експертизи не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн., суд дійшов до наступних висновків.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (стаття 23 ЦК України).

Відповідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року зі змінами, моральна шкода - це шкода немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяна фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до пункту 5 вказаної Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини.

Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Позивач аргументує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача ОСОБА_3 його транспортний засіб був пошкоджений, а його донька отримала легкі тілесні ушкодження. Донька тривалий час лікувалася, що спричиняло йому душевні страждання. У зв`язку з пошкодження автомобіля він не міг спокійно спати вночі, думав де брати кошти на ремонт автомобіля, де брати кошти на наймання транспорту, щоб возити доньку на лікування. Вказані обставини викликали у нього пригнічений стан та негативні емоції. Також після ДТП у його сім`ї зникла можливість виїждати за місто на відпочинок та на тривалий час йому довелось користуватись громадським транспортом, щоб добратися до роботи.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи з того, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, що підтверджують факт завдання йому моральної шкоди внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що позивач не надав належні та допустимі докази тих обставин на які він посилається, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує на підставі положень статті 141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-82, 141, 259, 261, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Повний текст рішення суду виготовлено 23 травня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олександр ФЕНЯК