Справа №:365/57/24
Провадження №: 2/755/4083/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2024 р. місто Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Лазоренко Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, матеріали зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, приипнення права власності на спадкове майно з виплатою грошової компенсації, який подано в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про приипнення права на частку у спадковому майні та визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Згурівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спадщині та визнання права власності на спадкове майно.

01 лютого 2024 року Згурівським районним судом Київської області (головуючий суддя Кучерява Л.М.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спадщині та визнання права власності на спадкове майно, та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

26 лютого 2024 року (вух.№811/24) представник відповідача - адвокат Якимчук М.М. подав до суду відзив на позов, за змістом відзиву відповідач висловив свою позицію щодо підстав для відмови у задоволенні позову.

06 березня 2024 року Згурівським районним судом Київської області (головуючий суддя Кучерява Л.М.) постановлено ухвалу про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спадщині та визнання права власності на спадкове майно, для подальшого розгляду до Дніпровського районного суду міста Києва.

28 березня 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддя вказану цивільну справу передано у провадження судді Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В.

09 травня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про прийняття до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спадщині та визнання права власності на спадкове майно.

Розгляд справи розпочати повторно в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Призначити підготовче судове засідання на 19 червня 2024 року на 11 годину 30 хвилин, яке відбудеться у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. О. Кошиця, 5, зал № 7).

10 липня 2024 року (вх.№ 39089) представник відповідача - адвокат Якимчук М.М. подав до суду зустрічний позов від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, приипнення права власності на спадкове майно з виплатою грошової компенсації.

Відповідач та представник відповідача - адвокат Якимчук М.М. в підготовчому судовому засіданні просили поновити процесуальний строк для звернення до суду із зустрічним позовом та об`єднати в одне провадження первісний та зустрічний позов для їх спільного розгляду.

Представник позивача - адвокат Римлянський С.П. в підготовчому судовому засіданні вислови свої заперечення щодо прийняття зустрічного позову, оскільки відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не подав зустріни позов в межах визначених судом строків для подання відзиву на позов.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, вивчивши матеріали зустрічного позову, оцінивши наведені відповідачем та його представником підстави для прийняття зустрічного позову, з урахуванням підстав та предмету спору за первісним позовом, суд приходить до наступних висновків.

Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. ( п.3 ч.2 ст.49 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. (ч. 1-3 ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України)

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що, оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.

Порядок прийняття зустрічного позову визначений у статі 193 Цивільного процесуального кодексу України, та передбачає, що підставами прийняття зустрічного позову до спільного розгляду є взаємопов`язаність, доцільність розгляду в одному провадженні, а також, можливість виключення повністю або частково задоволення первісного позову, у разі задоволення зустрічного позову.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити дійсні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Зазначена правова норма встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

Задоволення зустрічного позову зазвичай повністю або частково виключає задоволення первісного позову.

Пунктами шість, сім частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ст. 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати до суду відзив на позовну заяву.

Згідно ст. ст. 193, 194 цього Кодексу відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, у разі порушення таких вимог зустрічна позовна заява ухвалою суду повертається заявнику.

Положеннями ЦПК України чітко визначено строк для подання відзиву на позовну заяву або зустрічного позову, який не залежить від ставлення учасників спору до правовідносин, які виникли між ними.

Разом з тим, відповідач, будучи обізнаним про розгляд даної справи (відповідач отримала ухвалу про відкриття та позовну заяву з додатками - 09 лютого 2024 року (а.с.46) та встановлені ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 01 лютого 2024 року про відкриття провадження у цивільній справі строки для пред`явлення зустрічного позову, не подала до суду заяву про продовження процесуального строку, встановленого судом, до закінчення цього строку та не надала докази обставин, які були об`єктивно непереборними, на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку для пред`явлення зустрічного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Оскільки зустрічну позовну заяву подано з порушенням строку, встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України, правових підстав для задоволення заяви відповідача про поновлення вказаного строку судом не встановлено, а тому суд дійшов висновку про повернення зустрічного позову.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, одними із основних засад цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом. (ст. 2 ЦПК України)

Стаття 12 вказаного Кодексу обов`язок керування ходом судового процесу покладено на суд, згідно положень його ст. ст. 43, 44, 49 учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, вони повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Беручи до уваги те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, суд приходить до висновку про необхідність відмови відповідачу у прийнятті зустрічної позовної заяви, однак, це не позбавляє останнього права звернутись до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.

За наведених обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для подання до суду зустрічного позову та залишає зустрічний позов без розгляду, як такий, що поданий поза межами строків визначений у статті 193 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись статями 193,194,260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для подання до суду зустрічного позову.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, приипнення права власності на спадкове майно з виплатою грошової компенсації, який подано до суду 10 липня 2024 року (вх. № 39089), - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

Су д д я