Справа № 496/3829/24
Провадження № 2/496/2137/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Черних Т.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №4802112 від 17.10.2021 року у розмірі 59 250 грн., судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. та на правову допомогу у розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №4802112. Згідно п. 1.1. договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000 грн. Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом - 3 750 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.3.1.2. договору, Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченому п.1.6. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1. договору). Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 10 000 грн. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Станом на день подачі позову строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 26.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №4802112 від 17.10.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про споживчий кредит №4802112 від 17.10.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, тому у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 10.05.2024 року становить 59 250 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 000 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 48 250 грн.; заборгованість за комісією - 1 000 грн. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом.

Адвокат Черток О.В. в інтересах ОСОБА_1 надала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що відповідач частково погоджується із позовними вимогами, а саме розміром заборгованості в сумі 44750 грн., інші вимоги, а саме стягнення з відповідача 14 500 грн. та 17 000 грн. на правову допомогу задоволенню не підлягають. В обґрунтування відзиву зазначила, що первісний кредитор ОСОБА_1 це ТОВ «Мілоан», яке за договором факторингу, укладеного 26.01.2022 року, відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал». У відповідності до глави I договору факторингу від 26.01.2022 року клієнт передав фактору право грошової вимоги клієнта до боржників щодо погашення заборгованості!, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Відповідно до реєстру боржників, на момент передачі прав, заборгованість ОСОБА_1 складала 44750 грн., з яких: 10000 грн. - тіло кредиту, 33750 грн. - заборгованість по процентах, 1000 грн. -заборгованість по комісійній винагороді. Таким чином, новий кредитор відповідно до умов факторингу та вимог чинного законодавства мав право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості загальною сумою в 44 750 грн. В подальшому між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений вже договір відступлення права вимоги від 10.01.2023 року. Розділ 3 договору «Гарантії первісного кредитора передбачає, що ТОВ «Вердикт Капітал» гарантує, що вся інформація та документація стосовно боржника, яка передається новому кредитору, відповідає тій інформації, яка була отримана первісним кредитором від боржника та не містить будь-яких недостовірних відомостей. Однак, ТОВ «Вердикт Капітал» за договором факторингу придбав у ТОВ «Мілоан» право вимоги заборгованості, виниклої у відповідача на суму 44 750 грн., а відступив позивачу право вимоги заборгованості вже на суму 59250 грн. (хоча будь-яка зміна суми заборгованості в сторону збільшення не передбачена первісним договором факторингу). Вимога про сплату ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 59250 грн. не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. До позовної заяви додана копія договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 року, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс». У відповідності до умов договору вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (п. 4.1). Згідно п. 4.3 договору, акт про надання юридичної допомоги готується Адвокатським об`єднанням та надсилається клієнту не пізніше10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому була надана юридична допомога. У відповідності до Заявки про надання юридичної допомоги №465 від 26.04.2024 року, позивач та Адвокатське об`єднання погодили надання наступних правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Згідно Витягу з акту №3 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 року сторони погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням позивачу у відповідності до Заявок про надання юридичної допомоги за наступним списком: відповідач - ОСОБА_1 . Таким чином, заявка про надання юридичної допомоги зроблена на 23 дні пізніше чим Акт про надання допомоги на підставі заявки. В прайс-листі адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», приєднаного до договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 року, вказана погодинна оплата за складання позовної заяви- 1500 грн. за годину, а фіксована оплата складає 3000 грн. Також в прайс-листі вказана погодинна оплата за надання усних консультацій з вивченням документів - 1500 грн. за годину, а фіксована оплата складає 2000 грн. Але в заявці про надання юридичної допомоги №465 від 26.04.2024 року та витягу з акту №3 про надання юридичної від 03.04.2024 року надання усної консультації розраховано - 2 години (тобто повинна бути погодинна оплата), але розрахунок зроблено з вартості години в 2000 грн., замість 1500 грн. Складання позовної заяви: також повинно було бути погодинна оплата, але розрахунок зроблено з вартості години в 3000 грн., замість 1500 грн. В платіжній інструкції від 10.05.2024 року вказана сума 68000 грн., яку оплатив позивач Адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» на виконання умов договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 року. Жодного посилання на акт в графі «призначення платежу» немає. Тобто сплата позивачем суми в 17 000 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, як понесені витрати на правовому допомогу, не підтверджена жодним належним та допустимим доказом. Враховуючи, що позивачем не доведений розмір фактично понесених ним витрат, то з відповідача може бути стягнуто на користь позивача лише суму судового збору, яку він сплатив за розгляд даної справи в суді. Всупереч вимогам ст.ст. 516, 517 ЦК України, ані первісний кредитор (ТОВ «Мілоан», ані наступні кредитори «ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Коллект Центр») не перейнялися довести до відома боржника, що відбулася заміна сторони в зобов`язанні. Це також свідчить про недобросовісність кредиторів по виконанню своїх зобов`язань перед боржником.

Представник ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. надала до суду письмові пояснення, в яких просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі. При цьому пояснила, що відповідно до п.2.3 договору факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022 року з дати відступлення прав вимоги фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування кредитами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані клієнтом) за договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів фінансових послуг. Відповідно до п.5.4. договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст. 625 ЦК України) за договорами позики (кредитними договорами) (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені Первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів позики (кредитних договорів). ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» мали право нараховувати відсотки після відступлення товариствам прав вимоги. Таким чином, відсутні підстави для часткової відмови у задоволенні позову в частині стягнення відсотків, нарахованих після відступлення прав вимоги. Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з положеннями Правил адвокатської етики при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги наступні фактори: обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення для клієнта; роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові від 19.02.2020 року по справі № 755/9215/15-ц Велика Палата вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, заявлених позивачем. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції, а лише заперечує проти реальності таких витрат. Позовна заява, на виконання вимог цивільного процесуального законодавства, містить попередню суму судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи у суді в тому числі і 17 000 грн. витрат на правничу допомогу. Між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 02.01.2023 року був укладений договір №02/01/2023 про надання правової допомоги. Відповідно до укладеного договору АО «Лігал Ассістанс» прийняло на себе зобов`язання щодо надання юридичної допомоги ТОВ «Лігал Ассістанс» на підставі окремих звернень, оформлених у формі заявок на надання юридичної допомоги, а ТОВ «Коллект Центр» - оплачувати надані правові послуги, вартість яких узгоджується у окремих заявках на надання юридичної допомоги. Відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги №465 від 26.04.2024 року, були узгоджені перелік та вартість послуг щодо надання юридичної (правової) допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Відповідно до зазначеної Заявки вартість послуг була погоджена в розмірі 17 000 грн. В зазначений період крім надання юридичної (правової) допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 АО «Лігал Ассістанс» надало також юридичну (правову) допомогу по іншим клієнтам, про що 03.05.2024 року було складено Акт №3. Разом з тим, до позовної заяви було долучено витяг з акту з технічною помилкою, де замість дати 03.05.2024 року зазначено 03.04.2024 року. Саме в зв`язку з цим був наданий Витяг з Акту №3 від 03.05.2024 року. Відповідно до умов договору, оплата за договором здійснюється на підставі Акту підписаного сторонами та рахунку наданого АО «Лігал Ассістанс». В зв`язку з чим, платіжна інструкція № від 10.05.2024 на суму 68 000 грн., яка була надана ТОВ «Коллект Центр», як підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, було оформлене та сплачене на загальну вартість послуг з урахуванням витрат на правову допомогу по інших клієнтах, а відповідно могла надаватися позивачем в якості підтвердження витрат на правову допомогу по іншим справам. Тому, відсутні будь-які підстави щодо відмови у стягненні витрат на правничу допомогу на користь позивача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позову просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №4802112 (індивідуальна частина) (далі-договір), пунктом 1.1. якого визначено, що Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

Пунктами 1.2.-1.4. договору передбачено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000 грн. у валюті: українські гривні. Кредит надається строком на 30 днів з 17.10.2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 16.11.2021 року.

Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4750 грн. в грошовому виразі та 11, 215 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 14750 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п.1.5. договору).

Комісія за надання кредиту: 1000 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 3750 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. (п.п. 1.5.1.-1.7. договору).

Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок (п.2.1. договору). Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору (п.2.2.2. договору).

Відповідно до п. 2.3.1.2. договору, Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6. договору.

Згідно п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченому п.1.6. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України.

Сторони погодили, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінету Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1. договору).

Додатком №1 до договору є графік платежів за договором про споживчий кредит №4802112 від 17.10.2021 року.

Додатком № 2 до договору є паспорт споживчого кредиту №4802112, в якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту.

17.10.2021 року ТОВ «Мілоан» було прийнято рішення про надання ОСОБА_1 кредиту, на наступних умовах: сума кредиту - 10 000 грн.; строк - 30 днів; комісія за надання кредиту - 10% одноразово; ставка процентів - 1,25% за кожен день користування кредитом, що підтверджується Анкетою-заявою на кредит №4802112.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «Мілоан», одноразовий ідентифікатор - W46044, дата відправки ідентифікатора Позичальнику -17.10.2021 року; номер телефону - .

17.10.2021 року ТОВ «Мілоан» були перераховані грошові кошти у сумі 10 000 грн. на рахунок ОСОБА_1 згідно договору №4802112, що підтверджується платіжним дорученням №58932906.

У відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» зазначено порядок нарахування процентів, згідно договору.

Станом на 26.01.2022 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Мілоан» за договором становила 44750 грн., що підтверджується відповідною відомістю.

26.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Фактор) було укладено договір факторингу №26-01/2022-83, пунктом 2.1. якого визначено, що за цим договором Клієнт - Первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 83 672 331, 46 грн., а Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками.

Відповідно до п.2.3 договору факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022 року з дати відступлення прав вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування кредитами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані клієнтом) за договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів фінансових послуг.

ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило на рахунок ТОВ «Мілоан» грошові кошти у сумі 4 097 773, 59 грн., призначення платежу: оплата лота згідно договору факторингу №26-01/2022-85 від 26.01.2022 року, без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №324190002 від 27.01.2022 року.

26.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Фактор) було підписано акти приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022 року.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022 року, ТОВ «Мілоан» відступило, а «ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №4802112 від 17.10.2021 року, сума заборгованості 44 750 грн.

Станом на 10.01.2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» за договором становила 59 250 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 10 000 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 33750 грн.; заборгованість з комісії - 1000 грн.; нараховані відсотки згідно кредитного договору - 14 500 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (Первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (Новий кредитор) було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, пунктом 2.1.якого передбачено, що за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договорами позики, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них.

Пунктом 5.4. договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року передбачено, що до Нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, Новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст. 625 ЦК України) за договорами позики (кредитними договорами) (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені Первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (кредитних договорів).

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року.

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а «ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №4802112, сума заборгованості 59250 грн.

Станом на 10.05.2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Коллект Центр» за договором становить 59 250 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 000 грн.; заборгованість за відсотками - 48 250 грн.; заборгованість з комісії - 1000 грн.; що підтверджується розрахунком заборгованості.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України).

У п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Аналізуючи положення вищевказаного законодавства вбачається, що договір про споживчий кредит №4802112 від 17.10.2021 року було укладено в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позивача за допомогою електронного підпису, визначеним Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно положень ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3 ст. 207 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). (ч.1 ст. 1078 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Мілоан» (правонаступником є ТОВ «Коллект Центр») свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №4802112 від 17.10.2021 року виконало у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. В порушення вимог Закону, ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

В свою чергу, ОСОБА_1 не надав в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

Представник відповідача у поданому відзиві зазначила, що ОСОБА_1 визнає розмір заборгованості за договором про споживчий кредит №4802112 у сумі 44 750 грн., проте вимога про сплату ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 59250 грн. не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, оскільки ТОВ «Вердикт Капітал» за договором факторингу придбав у ТОВ «Мілоан» право вимоги заборгованості, виниклої у відповідача на суму 44 750 грн., а відступив ТОВ «Коллект Центр» право вимоги заборгованості вже на суму 59250 грн. (хоча будь-яка зміна суми заборгованості в сторону збільшення не передбачена первісним договором факторингу).

Однак, такі доводи представника відповідача спростовуються положеннями п.2.3 договору факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022 року та п.5.4. договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, якими передбачено право Нового кредитора здійснювати нарахування та стягнення процентів з дати відступлення прав вимоги.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр»заборгованості за договором про споживчий кредит №4802112 від 17.10.2021 року у розмірі 59 250 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з наданої платіжної інструкції № від 24.05.2024 року за подання даного позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн., а тому, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, вказані судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр».

Щодо вимоги представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 17 000 грн., суд вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У відповідності до ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі - Закон), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч.1 ст. 1 Закону).

За приписами ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 30 Закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд у постанові від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником ТОВ «Коллект Центр» надано суду: договір №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», яким визначено вартість послуг; заявку на надання юридичної допомоги №465 від 26.04.2024; витяг з акту №3 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024, згідно з якими сума оплати за надані адвокатські послуги (надання усної консультації з вивченням документів, підготовка пропозицій, складання позовної зави) становить 17 000 грн.; витяг з акту №3 про надання юридичної допомоги від 03.05.2024, згідно з якими сума оплати за надані адвокатські послуги (надання усної консультації з вивченням документів, підготовка пропозицій, складання позовної зави) становить 17 000 грн.; платіжну інструкцію №043338000 від 10.05.2024 року, відповідно до якої ТОВ «Коллект Центр» сплатило Адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» грошові кошти у сумі 68 000 грн., призначення платежу: надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 року від 02.01.2023 року про надання правової допомоги.

Суд вважає, що платіжна інструкція №043338000 від 10.05.2024 року не може бути доказом понесених витрат ТОВ «Коллект Центр» на правову допомогу в розмірі 17 000 грн. в рамках даної справи, оскільки зі змісту наданої платіжної інструкції вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» було сплачено Адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» грошові кошти у сумі 68 000 грн., але у квитанції відсутні відомості про те, що ТОВ «Коллект Центр» було сплачено грошові кошти у сумі 17 000 грн. за надання правової допомоги саме в рамках справи щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Судом неможливо встановити, що у сплачену суму - 68 000 грн. входить заявлена сума до стягнення - 17 000 грн.

У платіжній інструкції зазначено лише про те, що оплата здійснюється за надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 року від 02.01.2023 року про надання правової допомоги, без зазначення прізвища, ім`я, по-батькові боржника, номера та дати акту, на підставі якого здійснюється оплата.

Таким чином, в цій частині, суд погоджується з доводами представника відповідача, яка зазначила про те, що судові витрати на правову допомогу у розмірі 17 000 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 17 000 грн. задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 207, 509, 512, 514, 525, 526, 610, 612, 626, 628, 629, 634,638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 272, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ) заборгованість за договором про споживчий кредит №4802112 від 17.10.2021 року у розмірі 59 250 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ) судові витрати у розмірі 3028 грн.

В іншій частині позовну заяву - залишити без задоволення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 06.09.2024 року.

Суддя М.Л. Пасечник