Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/676/24
Провадження № 2-о/670/35/24
УХВАЛА

про залишення без руху

28 серпня 2024 року селище Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Голуб О.Є., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Деражнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Алексєєв Олег Дмитрович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту визнання батьківства, заінтересована особа: Деражнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі - Деражнянський відділ ДРАЦС), в якій просить визнати громадянина України ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 та зобов`язати Деражнянський відділ ДРАЦС внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З поданої заяви вбачається, що до неї не додано копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 та копії свідоцтва про шлюб від 07.12.2019 серії НОМЕР_1 , які зазначені, як додатки 6, 7 до поданої заяви однак не були надісланні суду. Дані обставини підтверджуються актом канцелярії суду від 23.08.2024.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільні справи розглядаються судом виключно в порядку, встановленому ЦПК України, яким в тому числі встановлено вимоги до форми та змісту заяви, з якою особа має право звернутись до суду.

Згідно ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та впливає на можливість порушення судом провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно з ч.1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Стаття 293 ЦПК України, передбачає, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд звертає увагу, що встановлення факту батьківства в судовому порядку відрізняється від визнання батьківства за рішенням суду за наступними критеріями:

?відсутність спору щодо батьківства дитини;

?смерть батька дитини, факт батьківства якого підлягає встановленню або оголошення його померлим;

?порядком судового розгляду справи (окреме провадження).

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 цього Кодексу.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. У пункті 9 вказаної постанови зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Таким чином законодавство розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства та шляхом встановлення факту батьківства.

В залежності від вказаного способу захисту прав та інтересів ЦПК України визначає порядок розгляду заяви (в позовному або в окремому провадженні) та встановлює правила підсудності таких справ суду.

Разом з тим, з поданої до суду заяви не вбачається в якому порядку здійснено звернення до суду для розгляду в позовному проваджені чи окремому провадженні. Оскільки, відповідно до поданої заяви, в ній зазначено, як сторони: позивач, представник позивача і зацікавлені особи. Окрім того, формулювання поданої заяви «про встановлення факту визнання батьківства», а прохальна частина поданої заяви визнати громадянина України ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 та зобов`язати Деражнянський відділ ДРАЦС внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 .

Враховуючи вищезазначене, позивачу (заявнику) необхідно надати суду копії зазначених в додатках, але не поданих суду документів, а також відповідно до чинних норм ЦПК України конкретизувати склад сторін, позовні вимоги та в якому порядку здійснюється звернення до суду для розгляду у порядку позовного провадження чи порядку окремого провадження.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, вважаю необхідним залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення наведених вище недоліків.

Керуючись ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Деражнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту визнання батьківства залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Строк усунення недоліків обчислювати з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.Є. Голуб