Дата документу 13.08.2024 Справа № 0808/2453/2012
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 0808/2453/2012 Головуючий у І інстанції: Скользнєва Н.Г.
Провадження № 22-ц/807/1529/24 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Бєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гроуф Капітал Факторинг», ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17/08/240408 від 24 квітня 2008 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулась до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012, зміненим рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 31.07.2012, задоволено позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 о., ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17/08/240408 від 24.04.2008.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 було замінено стягувача у виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012 з ПАТ «БМ Банк» на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» відносно ОСОБА_1 о., ОСОБА_2 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.08.2022 у справі № 0808/2453/2012 замінено стягувача у виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012 з ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія».

ТОВ «Українська факторингова компанія», як новому стягувачу, не було достовірно відомо чи перебувають виконавчі листи №2/0808/1108/2012 на виконанні.

З метою отримання зазначеної інформації ТОВ «Українська факторингова компанія» направило запити до Олександрівського ВДВС у м. Запоріжжя, на який отримано відповідь, згідно з якою 28.02.2019 державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

З відповіді з органів ДВС від 24.10.2023 вбачається, що 28.02.2019 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ «БМ БАНК», при цьому надати докази направлення не мають можливості оскільки реєстр відправки поштової кореспонденції відсутній у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

19.03.2018 відбулась процедура ліквідації ПАТ «БМ БАНК», що полягає у закритті відділень банку, у тому числі, звільненні працівників, яка остаточно завершилась 06.11.2018, тобто станом на дату прийняття постанови про повернення виконавчого листа стягувачу 28.02.2019 ПАТ «БМ БАНК» вже було ліквідовано, були відсутні працівники, які б мали можливість отримати постанову про повернення виконавчого листа. У відділі ДВС вказана інформація також відсутня.

Крім того, ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулось до попереднього стягувана ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг», і отримало відповідь, що виконавчий лист по у справі № 2/0808/1108/2012 не був переданий. На час подання заяви виконавчий лист № 2/0808/1108/2012 на виконанні не перебував.

Посилаючись на означені обставини, ТОВ «Українська факторингова компанія» просило суд: видати дублікат виконавчого листа № 0808/2453/2012, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 15.11.2013 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк»; поновити строк пред`явлення виконавчого листа № 0808/2453/2012 виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 15.11.2013 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2024 відмовлено у відкритті провадження за заявою, яку скасовано постановою Запорізького апеляційного суду від 03.04.2024, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2024 року задоволено заяву ТОВ «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа.

Видано дублікат виконавчого листа № 0808/2453/2012, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 15.11.2013, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк».

Поновлено строк пред`явлення виконавчого листа № 0808/2453/2012, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 15.11.2013, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк».

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 о. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що питання поновлення строку для пред`явлення цього ж самого виконавчого листа раніше вже вирішувалось судом. Зокрема, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2023 у цій же справі було відмовлено у поновленні строку для поновлення цього виконавчого листа до виконання та відмовлено у видачі його дубліката за зверненням цього ж самого стягувача. На думку скаржника, ТОВ «Українська факторингова компанія» у своїй заяві не навело жодної поважної причини, з якої товариство не могло звернутися із цією заявою ще влітку 2022 року (коли спрямовано до суду заяву про заміну стягувача, після укладення договору про відступлення прав вимоги). Суд першої інстанції безпідставно не врахував, що заявник мав усі можливості звернутися до ДВС із запитами про хід виконання судового рішення ще в лютому 2022 року, однак товариство зробило це тільки у січні 2023 року.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Українська факторингова компанія» заперечує проти її доводів, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_1 о. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, скасуванні ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2024 року та відмові в задоволенні заяви у зв`язку з її безпідставністю.

Представник ТОВ «Українська факторингова компанія» - адвокат Кухаренко А.В. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу просила залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду не відповідає.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що доводів заявника та доказів, наданих до заяви, достатньо для встановлення факту втрати виконавчого документа з незалежних від ТОВ «Українська факторингова компанія» підстав, а тому строк пред`явлення виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 о. на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості за кредитним договором, який станом на поточну дату закінчився, пропущено з поважних причин.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012 задоволено позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 о., ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №17/08/240408 від 24.04.2008.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 замінено стягувача у виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012 з ПАТ «БМ Банк» на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» щодо ОСОБА_1 о., ОСОБА_2 .

Згідно з листом Олександрівського ВДВС № 1639/29.26-43/10 від 25.01.2023 28.02.2019 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Наразі виконавчий лист № 2/0808/1108/2012 на виконанні не перебуває.

15.02.2022 між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Кредитними договорами №15.02/2022_ГКФ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту № 17/08/240408 від 24.04.2008, укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 о. перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.08.2022 замінено стягувача у виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012 у справі № 0808/2453/2012 з ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія».

Згідно з відповіддю органу ДВС від 24.10.2023, 28.02.2019 року прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ «БМ БАНК», проте докази направлення відсутні, оскільки реєстр відправки поштової кореспонденції, знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно з листом ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» від 20.11.2023, виконавчий лист у справі № 2/0808/1108/2012 на адресу товариства не надходив та з ПАТ «БМ Банк» переданий не був.

На теперішній час виконавчий лист на ім`я ОСОБА_1 о. до виконавчої служби не пред`являвся, відкрите виконавче провадження стосовно цього боржника відсутнє, що підтверджується листом Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі від 24.10.2023.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що у березні 2023 року ТОВ «Українська факторингова компанія» вже зверталось до суду з аналогічною заявою про видачу дубліката виконавчого листа, в задоволенні якої відмовлено ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2023, що залишена без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 27.09.2023.

Підставою пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник вказав відсутність жодного виконавчого провадження з виконання рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 15.05.2012 у справі № 0808/2453/2012.

Колегія суддів зауважує, що обов`язок щодо своєчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання покладається на стягувача.

Підставою для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин такого пропуску, встановлення яких віднесено на розсуд суду, який у кожному конкретному випадку має в залежності від конкретних обставин встановити їх наявність та об`єктивну вагу для сторін та для справи.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання документа, виданого на підставі судового рішення, з`ясовує питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин робить висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на те, що ТОВ «Українська факторингова компанія», замінивши у виконавчому провадженні первісного стягувача, прийняло на себе свідомий ризик настання наслідків дій, вчинених чи не вчинених первісним стягувачем у виконавчому провадженні до його заміни правонаступником, в тому числі й наслідків пропущення строків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, заявник не надав суду обґрунтованих причин, що перешкоджали товариству звернутися до суду одразу після заміни 02.08.2022 стягувача за судовим рішенням.

Таким чином, апеляційний суд вважає слушними аргументи скаржника про те, що заявник мав усі можливості звернутися до ДВС із запитами про хід виконання судового рішення ще в лютому 2022 року, однак товариство зробило це тільки у січні 2023 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, сукупністю дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, серед іншого, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Необхідною умовою для поновлення судом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причини його пропуску позивачем у справі (ч. 1 ст. 433 ЦПК України). Разом з тим, доказування наявності обставин, які зумовили пропуск такого строку, за приписами статті 81 ЦПК України, покладається на заявника.

Колегія суддів вважає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами.

Натомість заява ТОВ «Українська факторингова компанія» не містить безумовних ґрунтовних доводів для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, які б свідчили про об`єктивні складнощі заявника для вчасного вчинення вказаної процесуальної дії.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про те, що ТОВ «Українська факторингова компанія» не довело поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у зв`язку з чим, суду не мав правових підстав для задоволення вказаної заяви.

Розглядаючи підстави поновлення строків, ЄСПЛ неодноразово вказував, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 р. у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України" (ухвала) від 14.10.2003 р.). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі "Пономарьов проти України").

Заявник не зазначив жодних об`єктивних поважних причин, які б унеможливлювали чи створювали йому перешкоду звернутися до виконавчої служби з запитом щодо відкриття та стану виконавчого провадження одразу після набуття ТОВ «Українська факторингова компанія» статусу стягувача в серпні 2022 року.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України" роз`яснив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, у зв`язку з відсутністю будь-яких правових підстав.

Проте, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, чим порушив вищезазначені норми матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку з чим, на підставі вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2024 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2024 року у цій справі скасувати. Прийняти у цій справі нову постанову, якою:

«У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гроуф Капітал Факторинг», ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа відмовити.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 19 серпня 2024 року.

Головуючий:

Судді: