Номер провадження: 22-ц/813/4482/24
Справа № 517/996/23
Головуючий у першій інстанції Меєчко О. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Вадовської Л.М.,

Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Чирки О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про зупинення апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Меєчко О.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

14.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння та відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 25.01.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (т.1, а.с.204).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 25.01.2024 року, ухвалення нового судового рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.1, а.с.213-216).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Чирка О.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги (т.2, а.с.49-50).

Разом з тим, під час розгляду справи виникло питання про зупинення провадження у даній справі, виходячи з наступних підстав.

Так, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 08.09.2021 року, залишеного без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.05.2023 року, у справі № 517/638/17 ОСОБА_2 було визнано невинуватою та виправдано за недоведеністю в її діях складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (т.1, а.с.200-204).

Також в оскаржуваному судовому рішенні суд вказав, що у вищевказаному вироку суду залишився невстановлений факт того, що відповідачка ОСОБА_2 отримувала від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 15 000 грн. (т.1, а.с.203).

Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Чирки О.О., колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомленні про день та час слухання справи (т.1, а.с.56-60).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти зупинення провадження у справі заперечував, посилаючись на те, що матеріали справи містять усі належні та допустимі докази для розгляду даної справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чирка О.О. проти зупинення провадження у справі не заперечувала, проте заявила, що вона не наділена повноваженнями висказувати свою думку з приводу зупинення провадження у справі.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, як було вказано вище, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 08.09.2021 року, залишеного без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.05.2023 року, у справі № 517/638/17 ОСОБА_2 було визнано невинуватою та виправдано за недоведеністю в її діях складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (т.1, а.с.200-204).

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 21.03.2024 року ухвалу Одеського апеляційного суду від 31.05.2023 року щодо ОСОБА_2 було скасовано і призначено новий розгляд справи в суді апеляційної інстанції (т.2, а.с.20-31).

Станом на даний час справа № 517/638/17 судом апеляційної інстанції не розглянута.

Таким чином, враховуючи, що вирок Фрунзівського районного суду Одеської області від 08.09.2021 року у справі № 517/638/17 не набрав законної сили, а оскаржуване судове рішення обгрунтовувалось саме наявністю вищевказаного вироку суду, колігія суддів дійшла висновку про те, що на даний час існують об`єктивні підстави неможливості розгляду даної справи до набрання зазначеним вироком суду законної сили, у зв`язку з чим апеляційне провадження у справі підлягає зупиненню.

Керуючись п.6 ч.1 ст. 251, ст.ст. 367, 368, 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Зупинити апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, відшкодування матеріальної шкоди, до набрання законної сили вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 08 вересня 2021 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.09.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.М. Вадовська

О.С. Комлева