Справа № 166/206/24 Головуючий у 1 інстанції: Свистун О. М.
Провадження № 22-ц/802/646/24 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Виконавчий комітет Ратнівської селищної ради Волинської області, до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 12 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_3 через свого представника адвоката Панасюка І. І. звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . На сусідній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться домоволодіння відповідача ОСОБА_4 .

Позивач зазначав, що у 2022 році відповідач без відповідних дозволів та погоджень із державними органами розпочала незаконне втручання в роботу місцевої меліоративної системи. Так вона облаштувала штучну водойму, розширила без дозволу компетентних органів меліоративну канаву і облаштувала дамбу. Ці дії спричинили підтоплення сусідніх земельних ділянок, у тому числі належної йому земельної ділянки, що унеможливило ведення сільського господарства. На даний час підтоплення не лише приносить незручності у вигляді порушення умов експлуатації будівель та споруд, пригнічення та загибелі зелених насаджень, але й є причиною невідворотних наслідків у майбутньому, таких як засолення і заболочування ґрунтів, просадкових деформацій у підтоплених масивах лесових порід, що нерідко зумовлює аварійні ситуації для споруд, побудованих без урахування майбутнього замочування лесової товщі, ерозії підвалин легких будівель і споруд. Крім того, підтоплення призводить до зміни хімічного складу ґрунтових вод, забруднення поверхневих і підземних вод, деградації ґрунтового покриву.

Він разом із дружиною ОСОБА_5 зверталися до відповідача із проханням знести дамбу та демонтувати паркан, однак вона таке прохання проігнорувала.

У листопаді 2022 року за результатами звернення ОСОБА_5 комісія Ратнівської селищної ради рекомендувала ОСОБА_4 знести дамбу та демонтувати паркан. На сьогоднішній день відповідач рекомендацій комісії не виконала, порушень не усунула. У зв`язку з воєнним станом в Україні інші контролюючі органи та служби, до повноважень яких належить вжиття заходів впливу, не були задіяні.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_3 просив суд зобов`язати відповідача ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні належної йому земельною ділянкою, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення дамби, демонтажу паркана та відновлення канави уздовж його та ОСОБА_4 присадибних ділянок, а також стягнути з відповідача на свою користь понесені по справі судові витрати.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 12 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 , вважаючи оскаржуване рішення правильним по суті та справедливим, просила вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Виконавчого комітету Ратнівської селищної ради Волинської області в судове засідання не з`явився. Подав через підсистему «Електронний суд» клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також земельна ділянка на цій же вулиці для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копіями державних актів про право власності на земельні ділянки (а.с.16,17).

Як вбачається з плану меж земельної ділянки та технічної документації із землеустрою, земельна ділянка позивача ОСОБА_3 межує із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , що за життя була виділена ОСОБА_6 , чоловіку відповідача ОСОБА_4 , який помер (а.с.16 зворот, 40-45).

З пояснень відповідача ОСОБА_4 , наданих у суді першої інстанції, встановлено, що після смерті ОСОБА_6 вона відмовилася від спадщини, житловий будинок успадкував син ОСОБА_7 , а також земельну ділянку, однак правовстановлюючих документів не отримав через брак коштів. Вона з сином проживають в успадкованому ним будинку. Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази про те, хто після смерті ОСОБА_6 є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка є суміжною із земельною ділянкою позивача ОСОБА_3 .

Крім того, відповідач ОСОБА_4 зазначила, що на відстані орієнтовно 50 м від межі земельної ділянки позивача вона разом із сином самовільно, без будь-якого на те дозволу відповідних органів, захопила земельну ділянку навколо меліоративної канави, що знаходиться ліворуч ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (на схемі В-Г, а.с.44 зворот).

Судом також встановлено, що відповідач разом із сином орієнтовно у 2015 році поглибили та розширили існуючий меліоративний канал, у місці закінчення розширення шляхом насипу ґрунту облаштували дамбу, у якій проклали меліоративну трубу діаметром 150 мм, і таким чином створили ставок, огородивши його дерев`яним парканом. Ці обставини підтверджуються поясненнями сторін, їх представників, показаннями свідків ОСОБА_5 , старости Жиричівського округу ОСОБА_8 , спеціаліста-землевпорядника ОСОБА_9 , листом за підписом Ратнівського селищного голови від 04 листопада 2022 року на звернення ОСОБА_10 , листом, підписаним секретарем цієї ради, від 13 липня 2023 року на адвокатський запит ОСОБА_1 (а.с.19, 23).

Так, із листа за підписом селищного голови від 04 листопада 2022 року слідує, що при виїзді на місцевість було виявлено, що уздовж присадибної ділянки ОСОБА_4 поглиблений та розширений існуючий меліоративний канал, який перегороджений штучною дамбою з можливістю перетікання води у меліоративний канал, який заходиться за межами приватної земельної ділянки ОСОБА_4 . Глибина канави, яка перпендикулярно входить у меліоративний канал, по всій її довжині становила орієнтовно до 0,3 м. Від меліоративного каналу до повороту (орієнтовно 30-35 м) канава візуально не проглядається, тобто така канава практично не може виконувати функції осушення навколишньої території; через тривалі дощі цьогоріч (2022 рік) обидві присадибні ділянки частково підтоплені.

З показань свідків старости Жиричівського округу ОСОБА_8 , спеціаліста-землевпорядника ОСОБА_9 слідує, що розширений та поглиблений меліоративний канал, а також земельна ділянка навколо нього перебувають на балансі селищної ради, що свідчить про самовільне захоплення зазначених об`єктів відповідачем. Зазначені свідки також вказували, що у 2022 -2023 роках рівень води внаслідок природних опадів був значно вищим, ніж у попередні роки, не виключали причину підтоплення внаслідок цього.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_3 свої вимоги мотивував тим, що відповідач порушила його право на користування власною земельною ділянкою внаслідок її підтоплення через облаштування нею ставка шляхом розширення меліоративного каналу. Причиною такого підтоплення вважає акумулювання значного об`єму води створеним відповідачем ставком на місці меліоративного каналу, низьку пропускну здатність прокладеної ОСОБА_4 від ставка до пересічного каналу (рівчака) меліоративної труби (150 мм) у облаштованій нею ж дамбі на межі ставка, а також розміщення його земельної ділянки нижче земельної ділянки відповідача.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Отже, судовому захисту підлягають лише порушене, невизнане або оспорюване право особи, а також її законний інтерес.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Водночас згідно з ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо.

Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки (ст. 104 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте позивачем всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не доведено, які його права та інтереси порушила відповідач ОСОБА_4 , самовільно захопивши частину меліоративного каналу та земельної ділянки навколо нього, що перебувають на балансі Ратнівської селищної ради Волинської області, яка не уповноважувала позивача на звернення до суду з позовом. При цьому позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що підтоплення належної йому земельної ділянки відбулося саме внаслідок розширення відповідачем меліоративної канави. В матеріалах справи такі докази відсутні. Крім того як встановлено судом, поглиблення та розширення зазначеної меліоративної канави відбулося з відома сільського голови і усного дозволу начальника Ратнівського управління осушувальних систем за допомогою екскаватора навесні 2015 року. Жодних перешкод дамба, паркан та розширена меліоративна канава у користуванні земельної ділянкою ОСОБА_3 не чинять, оскільки між ними не існує спільної межі.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 є законним та обґрунтованим.

У доводах апеляційної скарги представник позивача зазначав, що сам факт втручання відповідача ОСОБА_4 в меліоративну мережу каналів створює негативні наслідки для всієї місцевості, а не виключно для окремого власника тієї чи іншої земельної ділянки, оскільки таке втручання порушує режим функціонування системи, а тому цього вже достатньо для того, щоб звернутися до суду з відповідним позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Проте такі доводи на переконання колегії суддів є надуманими та жодними доказами не підтверджуються. Самовільне створення штучної водойми, на якій відповідач займається риборозведенням, та яку обнесла парканом, ніяким чином не обмежує доступ позивача до об`єкта комунальної власності.

Отже, доводи апеляційної скарги представника позивача щодо неправильного вирішення судом першої інстанції позовних вимог, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Судом першої інстанції надано правильну оцінку обставинам справи в межах заявлених позовних вимог, правильно вирішено спір по суті.

Крім того, оскільки у позові ОСОБА_3 було відмовлено, а також урахувавши, що реально понесені витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн відповідають обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, є співмірними з предметом позову та складністю справи, суд першої інстанції на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України обґрунтовано стягнув оскаржуваним рішенням з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 12 квітня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: