Справа №461/5602/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Старовецька С.І.

за участю: представника відповідача Білінської Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Манукян Марта Андріївна до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання права власності у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила суд визнати за нею право власності на пенсію в розмірі 102649,20 гривень в порядку спадкування за законом, яка нарахована на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року по справі №380/574/21, належала її чоловіку та не була йому виплачена за життя, та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача недоотриману за життя її чоловіка ОСОБА_3 пенсійну виплату згідно перерахунку на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року по справі №380/574/21 в розмірі 102649,20 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що її чоловік ОСОБА_3 отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року по справі №380/574/21 зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки №253 від 17.11.2020 року про розмір грошового забезпечення позивача. ГУ ПФУ у Львівській області виконало рішення суду та здійснило перерахунок пенсії позивача, згідно якого станом на 01.09.2021 року сума доплати на виконання вище вказаного рішення суду становить 102649,20 гривень. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. На підставі заяви ОСОБА_2 останній призначено пенсію по втраті годувальника та здійснено нарахування згідно протоколу перерахунку пенсії. Після смерті ОСОБА_3 відкрито спадкову справу №12/2023 у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Міханошин О.І.. На запит приватного нотаріуса в межах спадкової справи Відповідач надав відповідь про відсутність недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , що абсолютно не відповідає дійсності. Як результат, листом приватного нотаріуса Міханошин О.І. за вих.№36/01-16 від 11.06.2024 року відмовлено в оформленні права власності на спадкове майно - доплата до пенсії нарахована на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року по справі №380/574/21. Таким чином обгрунтованими є вимога Позивача щодо визнання права власності на спадкове майно та стягнення із Відповідача на користь Позивача неотриману доплату до пенсії померлого ОСОБА_3 заборгованість по виплаті пенсії, яка нарахована на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року по справі №380/574/21 у розмірі 102649,20 гривень.

Позивач та її представник надіслали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечила з підстав, наведених у відзиві. Білінська Л.Я. , яка діє в інтересах Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, вказує, що виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, буде здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Окрім того, представник відповідача зазначає, що стягнення з рахунків Пенсійного фонду України, призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб. Просить відмовити у задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Заслухавши пояснення учансиків, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 від 30.07.1976 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.03.2021р. у справі № 380/574/21 задоволено позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання до вчинення дій.

Вказаним рішенням Львівський окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки №253 від 17.11.2020 року про розмір грошового забезпечення позивача з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення з 01.04.2019, із врахуванням раніше виплачених сум.

Згідно листа від 20.08.2021р. Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області повідомило про виконання згаданого рішення від 22.03.2021р. у справі № 380/574/21, в якому, зокрема, зазначено, що доплата пенсії ОСОБА_3 за період з 01.04.2019 року по 31.08.2021 р. становить 102649,20 грн.

Водночас, даним листом повідомлено про те, що виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету України.

До вказаного листа відповідач додав розрахунок доплати пенсії ОСОБА_3 за період з 01.04.2019 року по 31.08.2021 року, розмір якої становить 102649,20 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 09.10.2023р.

На підставі заяви ОСОБА_2 останній призначено пенсію по втраті годувальника та здійснено нарахування згідно протоколу перерахунку пенсії.

Після смерті ОСОБА_3 відкрито спадкову справу №12/2023 у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Міханошин О.І.. На запит приватного нотаріуса в межах спадкової справи Відповідач надав відповідь про відсутність недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , що абсолютно не відповідає дійсності.

Як результат, листом приватного нотаріуса Міханошин О.І. за вих.№36/01-16 від 11.06.2024 року відмовлено в оформленні права власності на спадкове майно - доплата до пенсії нарахована на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року по справі №380/574/21.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно ч. 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї, про що зазначається у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 року у справі № 463/6829/21-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, позивач звернулася із заявою до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Міханошин О.І., яка 08.11.2023 року зареєструвала спадкову справу у Спадковому реєстрі за № 71529850, де ОСОБА_3 визначений як спадкодавець, що вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Як передбачено ст. 52 Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася не доотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону,які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно зі ст. 61 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сумі втому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Отже, зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Ці спадкоємці набувають право на спадщину в рівних частках.

Подружжя спадкодавця відносяться до спадкоємців першої черги за законом.

Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на її одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени йогі сім`ї (або їх неможливо встановити).

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана; зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплаті недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з до відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотримано пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020року (справа № 428/6685/19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується при застосуванні норм права.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої пенсії, що належала померлому за життя і залишилась недоотриманою, у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини.

Відтак, позивач, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання усієї суми недоотриманої пенсії.

Доводи представника відповідача про те, що стягнення з рахунків відповідача призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб, є надуманими та безпідставними з огляду на наступне.

Заборгованість перед спадкодавцем виникла саме через неналежну діяльність саме відповідача який несвоєчасно виконав свої зобов`язання та, до того ж, вчинив дії які змусили спадкодавця звернутися до суду за захистом своїх інтересів. Зазначене твердження, на думку суду, є абсолютно надуманим адже Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Тобто своєчасне проведення соціальних виплат є прямим обов`язком відповідача. Більше того, у цій справі має місце ситуація коли спадкодавець помер, так і не дочекавшись отримання належних йому за законом виплат. Як пряме виконання своїх обов`язків і зобов`язань перед спадкоємцем «може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб» для суду, є незрозумілим.

Фактично відповідач визнав наявність заборгованості перед позивачем, а також її розмір.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання усього належного йому спадкового майна.

Враховуючи, що позивач має право, як спадкоємець, на отримання нарахованих, але не виплачених у повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши в сукупності надані докази, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору в повному розмірі, що становить 8478 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на грошові кошти в сумі 102649,20 грн. в порядку спадкування за законом.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; 79000, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в порядку спадкування недоотриману за життя її чоловіком ОСОБА_3 пенсію згідно перерахунку на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року по справі №380/574/21 в розмірі 102649,20 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, (; 79000, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 8478,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Р.Волоско