ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2778/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Боклач А.Є., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Тирана О.В., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями, спорудами та на 1/2 земельної ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року адвокат Городько Павло Павлович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями, спорудами та на 1/2 земельної ділянки в порядку спадкування.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2023 року заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 09.03.2023 він звернувся до державного нотаріуса Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Грушко Ірини Вікторівни із заявою про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_2 та надав документи, необхідні для оформлення спадкових прав на заповідане йому майно, в тому числі і заяву дружини заповідача - ОСОБА_3 про відмову від обов`язкової частки у спадщині від 26.12.2022, яку остання надала позивачу як виявлення власної волі та волі покійного чоловіка щодо розпорядження майном, а саме, передачі йому в порядку спадкування всього майна, визначеного у заповіті.

На підставі поданої заяви нотаріусом було заведено спадкову справу № 171/2023. 20.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, однак отримав тільки свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 майна, зазначеного в заповіті ОСОБА_2 від 01.08.2020, а саме на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 Га, що розташована за тією ж адресою, кадастровий номер земельної ділянки: :90:202:0007. Також 24.10.2023 позивач отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1302-02-31 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину щодо іншої частини спадкового майна, яка мотивована тим, що нотаріусом було встановлено спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині - ОСОБА_3 , яка померла до відкриття спадкової справи і не подавала особисто та не направляла поштою заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині. Позивач, вважаючи відмову нотаріуса незаконною та такою, що унеможливлює подальше оформлення ним спадкових прав, звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

19 грудня 2023 року від адвоката Городька П.П. надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 18 січня 2024 року.

11 січня 2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, якому просив суд ухвалити рішення згідно з нормами чинного законодавства.

18 січня 2024 року представник відповідача в підготовче засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без його участі.

Суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі як третьої особи Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори.

Ухвалою Дарницького районного суду міст Києва від 18 січня 2024 року підготовче провадження у справі № 753/20519/23 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків.

16.02.1978 укладено шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.05.1990 ОСОБА_2 було придбано будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.05.1990, посвідченим старшим державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим № 11343.

30.10.2000 ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю набув у власність земельну ділянку 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 .

01.08.2020 ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-811, згідно з яким належний йому на праві власності житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, спорудами і земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_1 , на якого поклав обов`язок щодо надання права довічного проживання у зазначеному житловому будинку ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 01.12.2022 Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

26.12.2022 дружина покійного ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , склала заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині, у якій зазначила, що їй відомий зміст заповіту від імені ОСОБА_2 , що їй нотаріусом роз`яснено зміст статті 1241 Цивільного кодексу України, відповідно до якої ОСОБА_3 як непрацездатний пенсіонер за віком має право на обов`язкову частку в спадщині, що вона не претендує на виділ частки у спільному майні подружжя відповідно до ст. 368 ЦК України та ст. 63 СК України. Цієї заявою від отримання належної їй обов`язкової частки у спадщині ОСОБА_3 відмовилася та не заперечувала, щоб спадщину було оформлено згідно з волею заповідача.

Справжність підпису ОСОБА_5 на вказаній заяві засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. 26.12.2022.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 12.01.2023 Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

Керуючись правом на прийняття спадщини, встановлене ст. 1269 Цивільного кодексу України, 09.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Грушко Ірини Вікторівни із заявою про прийняття спадщини за заповітом

На підставі поданої заяви вказаним нотаріусом було заведено спадкову справу № 171/2023.

20.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

20.10.2023 державний нотаріус видав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 майна, зазначеного в заповіті ОСОБА_2 від 01.08.2020 року, а саме на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 Га, що розташована за тією ж адресою, кадастровий номер земельної ділянки: :90:202:0007.

Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1302-02-31 від 24.10.2023 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку за тією ж адресою, що залишилися після смерті ОСОБА_2 .

Відмовляючи у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, нотаріус вказала, що при зверненні ОСОБА_1 у зв`язку із відкриттям спадщини було з`ясовано, що спадкоємцем, який відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині, є непрацездатна дружина померлого - ОСОБА_3 .

Нотаріус вказала, що ОСОБА_3 померла до заведення спадкової справи № 171/2023 та не подавала особисто, як і не направляла поштою нотаріусу заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині. Посилаючись також на те, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 разом з померлим за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_3 , яка має право на обов`язкову частку у спадщині і у встановлені строки не вернулася до нотаріуса із заявою про відмову від обов`язкової частки у спадщині, нотаріус вважала, що ОСОБА_3 прийняла спадщину та має право на спадкування обов`язковою частки у спадщині в порядку ст. 1241 ЦК України, тобто на 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки.

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Як визначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Статтею 1268 визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частинами 1, 5, 6 статті 1273 передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини.

Як визначено пп. 2.1. пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, зокрема, про відмову від прийняття спадщини.

Отже за змістом наведеної норми Порядку заява про відмову від прийняття спадщини, в тому числі і обов`язкової частки у спадщині може бути складена до відкриття спадкової справи.

Процедура відмови як від обов`язкової частки у спадщині, так і від окремої частки спадкової маси полягає у здійсненні прямого волевиявлення правоздатної та дієздатної особи. Зокрема, документом, який свідчить про вияв волі особи може бути заява із засвідченням вірності підпису заявника нотаріусом, який в свою чергу відповідно до Закону України «Про нотаріат» та Порядку здійснює низку заходів, зокрема, визначає обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, встановлює наміри особи вчиняти правочин чи іншу нотаріальну дію (ст. 44 Закону).

Відповідно до ст. 5 Закону нотаріуси зобов`язані також сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду.

У цій справі суд встановив, що:

- заява ОСОБА_3 про відмову від обов`язкової частки у спадщині складена до відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , що не суперечить положенням пп. 2.1. пункту 2 глави 10 розділу II Порядку;

- зміст заяви ОСОБА_3 свідчить, що нотаріус, яка посвідчувала справжність підпису ОСОБА_3 на цій заяві, роз`яснила їй положення статей 1273, 1274, 1275 ЦК України щодо правових наслідків відмови від спадщини, що відповідає вимогам, викладеним у підпункті 3.10. глави 10 розділу II Порядку. Водночас заява не містить застереження про роз`яснення нотаріусом норм Порядку щодо необхідності особистої подачі нотаріусу заяви про відмову від спадщини (надсилання її поштою);

- інші спадкоємці у ОСОБА_2 відсутні, а тому у суду відсутні підстави сумніватися у волевиявленні ОСОБА_3 відмовитися від права на обов`язкову частку у спадщини або відмовитися від неї на користь інших осіб. При цьому суд також враховує, що заповітом ОСОБА_2 їй надано право довічного проживання у цьому будинку.

- за змістом підпунктів 3.5, 3.21 глави 10 розділу II Порядку дозволяється подача нотаріусу заяви про відмову від спадщини, справжність підпису якій має бути нотаріально засвідченою, засобами поштового зв`язку, а не лише шляхом особистого прибуття до нотаріуса;

- як свідчить зміст заяви ОСОБА_3 про відмову від спадщини, підпис ОСОБА_3 був засвідчений нотаріусом за місцем її проживання у зв`язку з хворобою. Враховуючи пояснення позивача про хворобливий стан ОСОБА_3 , суд вважає можливим прийняти таке волевиявлення заявниці як належне;

- заяви ОСОБА_3 про відмову від спадщини була складена, посвідчена та надана нотаріусу, який відкрив спадкову справу у межах строків, передбачених статтею 1270 ЦК України.

Крім наведеного вище, суд враховує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 померли, а спірні дії вчинялися учасниками спадкових правовідносин під час дії в Україні воєнного стану, запровадженого Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (який у подальшому неодноразово продовжувався).

Під час розгляду справи судом також встановлено, що заява ОСОБА_3 про відмову від обов`язкової частки у спадщині не була відкликана заявницею та не була визнаною судом недійсною відповідно до положень частини п`ятої статті 1274 ЦК України.

Таким чином, суд приймає вказану заяву як підтвердження волевиявлення ОСОБА_3 на відмову від обов`язкової частки у спадщині після смерті її чоловіка та незаперечення нею щодо оформлення спадщини згідно з волею заповідача, тобто, покійного чоловіка - ОСОБА_2 .

Як визначено статтею 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як передбачено частиною п`ятою статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

За викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на частину спадкового майна є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями, спорудами та на 1/2 земельної ділянки в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на іншу частку спадкового майна, що залишилася після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 , та на 1/2 земельної ділянки площею 0,1000 Га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :90:202:0007.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: Київська міська рада (м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ідентифікаційний код 22883141).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..

Повне рішення складено 09 вересня 2024 року.

Суддя О.В. Якусик