Справа № 503/422/24
Провадження № 2/503/300/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 02.06.2023 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 819. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися та фактично припинені з серпня 2023 року. У зв`язку з чим позивач пред`явила до відповідача відповідний позов шляхом подання позовної заяви, в якій просить розірвати шлюб.

06.03.2024 року ухвалою суду (а.с.15-16) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу суду відзив на позов, а також право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Копію ухвали надіслано сторонам.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_2 не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву і заперечення не подав.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення № 764 про особисте вручення їй 26.04.2024 року рекомендованого поштового відправлення № 480 із судовою повісткою, яка надсилалась їй судом за адресою зазначеною нею в позовній заяві на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України. При цьому, в змісті самої своєї позовної заяви позивач заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Водночас із цим суд звертає увагу на те, що 20.05.2024 року на електронну адресу суду надійшла заява від імені позивача ОСОБА_1 датована 20.05.2024 року про розгляд справи за її відсутності. Однак, до цієї заяви не дано документу на підтвердження наявності на ній кваліфікованого електронного підпису, зокрема протоколу створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису. У зв`язку з чим, враховуючи вимоги ч.8 ст. 43 ЦПК України і висновки викладені в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 205/5252/19 (провадження № 61-1125св22), то судом не було прийнято згадану заяву до розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення № 868 про особисте вручення йому 25.04.2024 року рекомендованого поштового відправлення № 788 із судовою повісткою, яка надсилалась на адресу його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно інформації наданої Слобідською селищною радою Подільського району Одеської області від05.03.2024 року № 02-17/358 (а.с.14). При цьому, 24.04.2024 року до суду надійшла поштою заява відповідача від 18.04.2024 року про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про свою згоду з позивною вимогою, що суд сприймає як фактично висловлене ним визнання заявленої до нього позовної вимоги.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02.06.2023 року, актовий запис № 819, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 , видане Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02.06.2023 року (а.с.8).

Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей сторони не мають.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Стаття 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Згідно ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

В силу ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Положеннями ст. 112 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2023 року, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що є підставою для розірвання шлюбу.

Ураховуючи вищевикладене та прийняте судом визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З матеріалів справи встановлено, що позивач при поданні позовної заяви до суду, була звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Таким чином, ураховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, які складають 605,60 грн.

Керуючись ст. 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 105, 110, 112 СК України, пунктами 3, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , до ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 , про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 02.06.2023 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 819, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко