27.08.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/772/24
Провадження № 2-з/533/7/24
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

27 серпня 2024 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Козир В.П., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представниці заявника ОСОБА_1 адвоката Юрченко Аліни Валентинівни про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2024 року представниця заявника ОСОБА_1 адвокат Юрченко Аліна Валентинівна звернулася від імені та в інтересах заявника до Козельщинського районного суду Полтавської області зі заявою, у якій просила суд встановити факт самостійного утримання та виховання заявником ОСОБА_1 неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з червня 2022 року.

Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження. Розгляд справи призначено на 26 вересня 2024 року на 10.00 годину.

26 серпня 2024 року через канцелярію суду надійшла заява представниці заявника ОСОБА_1 адвоката Юрченко Аліна Валентинівнапро забезпечення позову, у якій представниця заявника просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з мобілізацією заявника відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також переміщати ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішенням суду у справі за його заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Заява обґрунтована тим, що предметом розгляду у даній справі є факт самостійного виховання та утримання заявником неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з червня 2022.

Від доведення вказаного факту залежить підтвердження самостійного виховання та утримання дитини заявником по справі з метою підтвердження відповідності його особи вимогам п. 4 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Положеннями вказаного закону визначено право військовозобов`язаних на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з їх самостійним вихованням та утриманням дитини за наявності відповідного рішення суду.

Заявник наразі визнаний постановою ВЛК придатним до військової служби та отримав повістку на відправку № 352 - 26.08.2024 о 17 годині 00 хвилин.

22.08.2024 заявником було подано до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про надання йому відстрочки на відправку 26.08.2024 до вирішення Козельщинським районним судом справи № 533/772/24 за його заявою про встановлення факту самостійного виховання дитини, оскільки він має право на відстрочку від призову за мобілізацією відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Проте, в усній формі ОСОБА_1 було категорично відмовлено в його проханні.

Крім того, з огляду на той факт, що згідно Законом України «Про звернення громадян» заявнику повинна бути надана письмова відповідь на його звернення протягом 10-ти днів з дня його звернення, за ствердженням представниці заявника, така відповідь буде надана останньому вже після його мобілізації.

Представниця заявника вважає, що наразі існує пряма загроза мобілізації заявника, його донька буде вимушена буде залишитись із ОСОБА_3 , з якою заявник перебуває у фактичних шлюбних відносинах з липня 2022.

Тому, на думку представниці заявника, єдиним реальним способом захисту права заявника на отримання відстрочки від призову за мобілізацією в даній ситуації є вжиття заходів забезпечення позову судом шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з мобілізацією відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також переміщувати ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішенням суду у справі за його заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії.

Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З сукупного аналізу вказаних вище положень закону вбачається, що забезпечення позову може бути вжито лише у позовному провадженні з метою гарантування виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову у справах, що розглядаються у порядку окремого провадження, цивільний процесуальний закон не допускає. Адже в окремому провадженні суд не вирішує спір між заявником та іншими особами, які є заінтересованими у встановленні певного факту. Спір про право заявника на отримання відстрочки від призову за мобілізацією у даній справі не вирішується, отже суд позбавлений можливості забороняти компетентним органам вчиняти будь-які дії, що стосуються питань мобілізації заявника.

Ураховуючи викладене, суд не вбачає законних підстав для вжиття заходів забезпечення заяви, що розглядається в окремому провадженні, та у задоволенні заяви представниці заявника про забезпечення позову відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153, 293 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви представниці заявника ОСОБА_1 адвоката Юрченко Аліни Валентинівни про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 27.08.2024.

Суддя В.П. Козир