ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2024 року м. Кропивницький

справа № 383/353/24

провадження № 22-ц/4809/899/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Головань А.М., Карпенко О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Зубіцької Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошина Світлана Андріївна, приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Потапенко Юлія Сергіївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиної Світлани Андріївни, приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Потапенко Юлії Сергіївни про визнання договору дарування недійсним, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2024 року (суддя Замша О.В.).

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яшан Ю.Б., у березні 2024 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно за законом.

Однією з вимог заявлено про визнання за ОСОБА_1 право власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Щодо даної нерухомості оспорюється договір дарування посвідчений у 2015 році між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 .

Заява про забезпечення позову

25 березня 2024 року від представника позивача адвоката Яшан Ю.Б. до суду надійшла заява про забезпечення позову, а саме, про накладення арешту на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювати відчуження даного домоволодіння.

В обґрунтування заяви сторона посилається на те, що відповідач за договором дарування від 30.06.2015 отримав у власність житловий будинок з надвірними будівлями, право власності на який, і стало предметом позову. Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи по суті, оскільки позивач претендує на частку вказаного майна і існують припущення, що відповідач може відчужити майно до вирішення спору.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Бобринецького районного суду від 26.03.2024 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задоволено частково.

Заборонено відчуження об`єкту нерухомого майна, який на праві власності належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову, в частині заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти дії із житловим будинком з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , спрямовані на заборону відчуження об`єкта нерухомого майна. Заява в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, підстави та вид забезпечення позову є співмірними та взаємопов`язаними з пред`явленими вимогами, існує реальна загроза того, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідає вимогам закону та забезпечує баланс між інтересами сторін.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги, а також заперечень на апеляційну скаргу

Не погодившись із ухвалою Бобринецького районного суду м. Кіровограда від 26 березня 2024 року, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі просить скасувати судову ухвалу та відмовити в задоволенні заяви позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що в порушення вимог закону заява ОСОБА_1 не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Належних та допустимих доказів обґрунтованого припущення, що відповідач має намір відчужити майно, заява позивача також не містить. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві, поданому 21.05.2024, представник позивача, адвокат Яшан Ю.Б. просить відмовити в апеляційній скарзі, ухвалу суду залишити без змін.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою суду від 03 травня 2024 року відкрито провадження у даній справі; встановлено строк для подачі відзиву.

09 травня 2024 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 06 червня 2024 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

На підставі розпорядження керівника апарату Кропивницького апеляційного суду від 05 червня 2024 року № 93 здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи між суддями, за результатами якого членів колегії з розгляду даної справи суддів Дуковського О.Л. та ОСОБА_4 замінено суддями Голованем А.М. та Карпенком О.Л.

Обставини справи

22 березня 2024 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області представником позивача адвокатом Яшан Юлією Борисівною подано позовну заву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошина Світлана Андріївна, Приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Потапенко Юлія Сергіївна про визнання договору дарування недійсним, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Статтею 367 ЦПК України встановлено межі розгляду справи судом апеляційної інстанції. Відповідно до ч.ч. 1, 6 зазначеної процесуальної норми суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1-2, 4-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України не відповідає.

Дослідивши матеріали цивільної справи, зміст ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін в суді апеляційної інстанції, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала суду відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1,ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, встановлених законом.

Згідно з п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 Кодексу); забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, має бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Обмеження у застосуванні судом заходів забезпечення позову окремо встановлені частинами 4, 12 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказано: « співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 705/4132/19 вказано, зокрема таке:

«Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору».

Спір у справі порушений щодо нерухомого майна, будинку, який належить ОСОБА_2 , відповідачу у справі. Позивач претендує на частку власності нерухомості, будинку АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву про забезпечення позову, абсолютно правильно виснував, що невжиття заходів забезпечення позову, зазначених у заяві позивача, може призвести до утруднення виконання рішення суду.

Порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконання рішення є завершальною стадією правосуддя.

Суд не може сприяти існуванню умов загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду. Мета забезпечення позову також в збалансованості інтересів сторін, оскільки власник будинку ОСОБА_2 може в будь-який момент здійснити відчуження, укласти договори щоб унеможливити ефективний захист на поновлення порушених прав та інтересів позивача, в разі задоволення позовних вимог.

Позиція сторони відповідача щодо відсутності доказів наміру відчужити спірне майно, є не що інше, як застосування завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Спір виник стосовно будинку, з підстав визначених у позовній заяві, заявлений спосіб забезпечення є належним, допустимим та ефективним заходом, є спів мірним із заявленими вимогами, відповідає вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог, гарантує справедливий баланс інтересів учасників справи та ефективний захист прав заявника у випадку задоволення позовних вимог у даній справі.

Забезпечення є тимчасовим, не обмежує прав власника щодо використання за призначенням.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дав правильну оцінки доводам заявника щодо підстав вжиття заходів забезпечення позову, їх адекватності та співмірності, визнавши їх обґрунтованими.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, та зводяться до незгоди апелянта з висновками суду. Мотивація скарги зводиться до цитування процесуальних норм.

Оскільки місцевий суд ухвалив судову ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375,381,382,383,384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалуБобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 10.06.2024.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А.М. Головань

О.Л. Карпенко