Справа № 438/1399/24
Провадження 2/438/398/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 вересня 2024 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря судового засідання Дівчур В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом адвоката Наминанік Оксани Степанівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Східницької селищної ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Наминанік О.С. звернулася до Бориславського міського суду Львівської області з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Східницької селищної ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який позначений на плані літ. А-1, загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., та до нього належать господарські будівлі та споруди, а саме: сарай літ.Б, навіс літ.В, вбиральня літ.Г, літня кухня літ.Д, колодязь літ.К, огорожа літ.1, ворота літ.2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 . Згаданий житловий будинок належав її сім`ї, в ньому за життя проживала її бабуся ОСОБА_3 , яка померла10 липня 1981 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції 13 травня 2006 року. Також у згаданому будинку за життя проживали її батьки батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 . Мати позивача ОСОБА_5 померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим повторно 18 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , у смт.Східниця м.Борислава Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого повторно 13 травня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції, актовий запис №10.В 12 років позивач була малолітньою дитиною, залишившись круглою сиротою. З дня свого народження ІНФОРМАЦІЯ_3 і по сьогоднішній день позивач проживає в будинку АДРЕСА_1 , який залишився їй після смерті бабусі та батьків. Проте, місце проживання позивача в згаданому будинку було зареєстровано лише в 1992 році при отриманні нею паспорта. Факт постійного проживання позивача в будинку АДРЕСА_1 підтверджується: копією сторінок розділу «Загальні відомості про учнів» класного журналу 1 класу середньої школи №2 міста Борислава за 1982-1983 навчальний рік, копією сторінок розділу «Загальні відомості про учнів» класного журналу 2 класу середньої школи №2 міста Борислава за 1983-1984 навчальний рік; копією сторінок розділу «Загальні відомості про учнів» класного журналу 3 класу середньої школи №2 міста Борислава за 1984-1985 навчальний рік; копією сторінок розділу «Загальні відомості про учнів» класного журналу 5 класу середньої школи №2 міста Борислава за 1986-1987 навчальний рік; копією сторінок розділу «Загальні відомості про учнів» класного журналу 9 класу середньої школи №2 смт.Східниця за 1989-1990 навчальний рік; копією сторінок розділу «Загальні відомості про учнів» класного журналу 10 класу середньої школи №2 смт.Східниця за 1990-1981 навчальний рік, відповідно до яких у графі «Домашня адреса» учня у класних журналах проти прізвища позивача ОСОБА_6 вказано АДРЕСА_1 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи №116 від 28.09.2020 я, відповідно до якої за відомостями виконавчого комітету Східницької селищної ради місце проживання АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровано з 28.08.1992 року по теперішній час.

Проте правовстановлюючих документів на згаданий житловий не має, їх пошуки виявилися безрезультатними, позивач ОСОБА_1 лише здогадується, що згаданий будинок належав її бабусі ОСОБА_3 . Власника житлового будинку АДРЕСА_1 немає, та право власності на нього ні за ким не зареєстровано. Встановити кому саме належав спірний будинок не представилось можливим. За час проживання позивача в будинку АДРЕСА_1 , власника цього будинку ніколи не було і немає, право власності на цей будинок не зареєстровано. У будинку позивач проживає вже 49 років і вважає себе такою, що добросовісно заволоділа нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом вказаного часу. За час проживання у будинку вона проводила оплату за користування комунальними послугами, здійснювала капітальний ремонт будинку, утримувала і користувалася присадибною ділянкою. З 1992 року (часу реєстрації місця проживання в будинку АДРЕСА_1 ) і по сьогоднішній день, позивачка ОСОБА_1 продовжує володіти, користуватися, проживати у вказаному будинку. Вона утримує спірний будинок у стані придатному для проживання, сплачує комунальні платежі. Тобто добросовісно, безперервно та відкрито володіє цим майном понад 10 років, ставиться до нього як до свого власного майна. Згаданий житловий будинок власника немає. Правовстановлюючі документи, що підтверджують реєстрацію права власності за будь-якою іншою особою відсутні. З 1992 року ніхто прав на цей будинок не заявляв. Зазаканачає, що заволоділа житловим будинком АДРЕСА_1 , фактично з часу її реєстрації в ньому місця проживання - у 1992 році, добросовісно, обставини у зв`язку з якими виникло володіння цим майном не давали їй сумніву щодо правомірності користування ним. Осіб, які б претендували на спірне майно, окрім неї, немає.

Власника будинку АДРЕСА_1 немає. Позивач фактично володіє та користується вказаним майном з 1992 року. Строк володіння майном повністю відповідає положеннями ст.344ЦК України. Вважає про наявність у неї правових підстав для визнання за нею ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю, оскільки я є добросовісним набувачем, який відкрито і безперервно користувався спірним майном більше десяти років, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, що є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 14.08.2024 року відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для подання заяв по суті спору.

Від в.о. селищного голови Східницької селищної ради Львівської області Юрія Журавучака надійшла заява, в якій останній зазначив, що проти задоволення позову не заперечують.

Зважаючи на те, що від відповідача на адресу суду надійшла заява про згоду з позовом, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини восьмої статті 178 ЦПК України.

Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 28.08.1992 року по теперішній час.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який позначений на плані лі.А-1, складається із трьох житлових кімнат, однієї кухні, загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м. До житлового будинку літ.А-1 належать господарські будівлі та споруди, а саме: сарай літ.Б, навіс літ.В, вбиральня літ.Г, кухня літ.Д, колодязь літ.К, огорожа літ.1, ворота літ.2.

Право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна станом на 31.12.2012 року не зареєстровано.

Відповідно до довідки Східницької селищної ради Львівської області №189 від 07.02.2024 року вбачається, що громадяни ОСОБА_3 , 1898 року народження ( бабуся позивача) та ОСОБА_7 , 1925 року народження (дідусь позивача) були зареєстровані та фактично проживали до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження з метою встановлення фактичного місця проживання громадян по Східницькій територіальній громаді від 07.02.2024 року встановлено, що ОСОБА_3 , 1898 року народження та ОСОБА_7 , 1925 року народження були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживали за даною адресою до дня смерті.

Зазначені обставини підтверджують про те, що будинок АДРЕСА_1 завжди належав сім`ї позивача, в ньому проживали її бабуся та дідусь, її батьки і на даний час в ньому проживає позивач.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції 13 травня 2006 року.

Мати позивача ОСОБА_5 померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим повторно 18 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , у смт.Східниця м.Борислава Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого повторно 13 травня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції, актовий запис №10.

Правовстановлюючих документів на згаданий житловий не має. Власника житлового будинку АДРЕСА_1 немає, та право власності на нього ні за ким не зареєстровано.

Згідно повідомлення Бориславської державної нотаріальної контори Львівської області №3737/01-21 від 07.11.2023 року вбачається, що згідно «Алфавітних книг обліку спадкових справ» з 1981 року по 2003 рік Бориславської державної нотаріальної контори Львівської області спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 не заводилась.

Також, згідно повідомлення №3738/01-21 від 04.11.2023 року Бориславської державної нотаріальної контори Львівської області вбачається, що згідно «Алфавітних книг обліку спадкових справ» з 1987 року по 2003 рік Бориславської державної нотаріальної контори Львівської області спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 не заводилась.

З 1992 року (часу реєстрації місця проживання в будинку АДРЕСА_1 ) і по сьогоднішній день, позивачка ОСОБА_1 продовжує володіти, користуватися, проживати у вказаному будинку. Вона утримує спірний будинок у стані придатному для проживання, сплачує комунальні платежі. Тобто добросовісно, безперервно та відкрито володіє цим майном понад 10 років.

Згаданий житловий будинок власника немає. Правовстановлюючі документи, що підтверджують реєстрацію права власності за будь-якою іншою особою відсутні. З 1992 року ніхто прав на цей будинок не заявляв.

З 1992 року (часу реєстрації місця проживання в будинку АДРЕСА_1 ) - позивач відкрито, безперервно, без таємниць користується вказаним будинком, який не має власника, обробляє земельну ділянку, вважає його своїм. Сплачує необхідні платежі для обслуговування даного майна, проводила його поточний ремонт, в цьому будинку знаходяться її речі.

Позивач ОСОБА_1 , заволоділа даним майном, зокрема, житловим будинком АДРЕСА_1 , фактично з часу її реєстрації в ньому місця проживання - у 1992 році, добросовісно, обставини у зв`язку з якими виникло володіння цим майном не давали їй сумніву щодо правомірності користування ним. Осіб, які б претендували на спірне майно, окрім неї, немає.

На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному будинку. Зазначене підтверджується: довідкою про реєстрацію місця проживання особи №116 від 28.09.2020 року відповідно до якого позивача ОСОБА_1 місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 28.08.1992 року і по теперішній час; витягом з Реєстру територіальної громади від 22.04.2024 року, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 344 ЦК України: особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України: правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, відтак, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків.

При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнішній строк володіння майном, визначений законом.

Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Як роз`яснюється у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до ч. 1ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

Верховний Суд Верховний Суд у своїй постанові від 24 січня 2019 року у справі № 755/16913/16-ц зазначив, що за аналізом ч. 1 ст. 344 ЦК України за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

Аналогічний висновок міститься і у рішенні Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 215/5451/16-ц, в котрому зазначено, що за набувальною давністю може набуватися право власності на нерухоме майно в тому числі, якщо власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 зроблено висновок, згідно котрого умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 ЦК України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

У чинному ЦК України набувальна давність розглядається як спосіб набуття права власності. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов. Для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК України, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків (відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка володіє майном, до часу свого фактичного володіння може приєднати час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є). Цей строк відповідно до ст. 344 ЦК України для нерухомого майна встановлений тривалістю десять років, а для рухомого майна - п`ять років.

Набувальна давність є способом виникнення права власності, тобто таким способом, відповідно до якого право власності на цю річ виникає вперше, або незалежно від права попереднього власника на цю річ, тобто не базується на попередній власності, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналіз наведених обставин в їх сукупності свідчить про те, що ОСОБА_1 протягом більше десяти років володіє житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , добросовісно, відкрито і безперервно, підтримує його у належному стані, оплачує комунальні послуги, здійснює поточні та капітальні ремонти, утримує і користується присадибною ділянкою.

Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю у повному обсязі.

Суд не вирішує питання щодо стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач залишив судові витрати за собою.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,89,95,229,258,259,263-265,268,273,354,355 ЦПК України, ст.ст. 328, 344 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги адвоката Наминанік Оксани Степанівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Східницької селищної ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який позначений на плані літ. А-1, загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., та до нього належать господарські будівлі та споруди, а саме: сарай літ.Б, навіс літ.В, вбиральня літ.Г, літня кухня літ.Д, колодязь літ.К, огорожа літ.1, ворота літ.2.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Східницька селищна рада Львівської області, ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: 82391, Львівська область, смт.Східниця, вул.Золота Баня, 3.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 11.09.2024 року.

Суддя Дмитро ПАНТЕЛЄЄВ