1Справа № 335/4116/24 2/335/1931/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалагінової А.В.,
за участі секретаря судового засідання Савченко О.І.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача-2 ОСОБА_2 ,
відповідача-3 ОСОБА_3 ,
представника відповідачів адвоката Сідельникової О.Л.,
12.04.2024 КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.
Ухвалою судді від 17.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі з розглядом в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.05.2024, встановлено строки для подання заяв по суті справи.
15.05.2024 від представника відповідачів адвоката Сідельникової О.Л. надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, оскільки всі відповідачі зареєстровані та проживають в Олександрівському (попередня назва Жовтневий) районі м. Запоріжжя.
У підготовчому судовому засіданні відповідачі-2, 3, представник відповідачів клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Представник позивача у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки нерухоме майно, щодо якого виник спір, розташоване у Вознесенівському (попередня назва Орджонікідзевський) районі м. Запоріжжя. Отже, справа розглядається за правилами виключної підсудності, за місцем знаходження нерухомого майна.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, суд дійшов такого висновку.
Зі змісту позовної заяви випливає, що предметом позову є стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, що надавались КОНЦЕРНОМ «МТМ» у нежитлове приміщення № 151 площею 617,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить відповідачам, на підставі типового індивідуального договору № 72210271 про надання послуг.
Отже, аналіз змісту позовних вимог свідчить, що даний спір виник з приводу невиконання відповідачами умов договору щодо оплати за надані послуги з теплопостачання у вищезазначене нежитлове приміщення.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної її частини.
Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
У постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.
Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.
Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 2729 ЦПК України.
Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири, нежитлові приміщення тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.
Отже, у даному випадку підлягають застосуванню правила виключної підсудності, а тому відсутні підстави для передачі справи на розгляд іншому суду за зареєстрованим місцем проживання відповідачів.
Таким чином, клопотання представника відповідачів не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 30, 31, 258-261 ЦПК України, суд
Клопотання представника відповідачів адвоката Сідельникової Олени Леонідівни про передачу справи за підсудністю на розгляд іншому суду залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 02 липня 2024 року.

Повний текст ухвали складений 05 липня 2024 року.

Суддя А.В. Шалагінова