ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/506/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

з секретарем судового засідання Пічкур А.О.,

за участю:

представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Овода А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересовані особи Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересовані особи Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, у якій заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу н.п. Бахмут Донецької області під час проходження військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області.

Заява мотивована наступним. Заявниця є матір`ю військовослужбовця ОСОБА_2 , який вважається зниклим безвісті із 08.11.2023, оскільки, як вбачається з висновків службового розслідування, був атакований ручною осколковою гранатою, отримав множинні осколкові поранення несумісні із життям, загинув під час ведення бою, тіло знаходиться на позиціях внаслідок продовження активних бойових дій та неможливості евакуації.

Ухвалою від 21.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

02.07.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Овода А.П. надійшли пояснення у справі, у яких вказує, що долучені до заяви на підтвердження факту смерті матеріали службового розслідування військової частини НОМЕР_1 не можуть достовірно свідчити про смерть солдата ОСОБА_2 в конкретний час і за конкретних обставин. Інших доказів, які б підтверджувати факт смерті, до заяви не долучено. З огляду на це, відсутні підстави для встановлення юридичного факту на підставі ст. 317 ЦПК України, як про це просить заявниця.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи Міністерства оборони України заперечував проти задоволення заяви.

Інші учасники та їх представники у судове засідання не з`явились, від представника заявника надійшла заява з проханням провести розгляд справи без участі сторони заявника, від представника заінтересованої особи Дарницького ВДРАЦС у м. Києві надійшов лист з проханням розглянути справу без участі представника.

Суд, заслухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 /а.с.40/.

Згідно з Сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти від 21.11.2023, солдат ОСОБА_2 зник безвісті 08.11.2023 в н.п. Бахмут Донецької області, захищаючи суверенітет та незалежність України /а.с.42/.

23.11.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 про зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 /а.с.43/.

В межах Справи щодо службового розслідування з метою встановлення факту можливої загибелі під час виконання бойового завдання гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 винесено Акт службового розслідування, згідно якого ОСОБА_2 вважається зниклим безвісті 08.11.2023 біля м. Бахмут Донецької області під час виконання бойового завдання /а.с.12-39/.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, деталізує положення ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження, а згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст. 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (ст. 46 ЦК України та ст.ст. 305-309 ЦПК України).

У постановах від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22 та від 29.03.2023 у справі № 753/8033/22 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті (зокрема, й на підставі ст. 317 ЦПК України) є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

За змістом ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених процесуальним законом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті свого сина, солдата ОСОБА_2 , датою смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті вважати м. Бахмут Донецької області. При цьому, жодних доказів, які б підтверджувати факт смерті ОСОБА_2 , до заяви не долучено.

Водночас, надані копії матеріалів службового розслідування військової частини НОМЕР_1 не можуть достовірно свідчити про смерть солдата ОСОБА_2 в конкретний час і за конкретних обставин.

У зв`язку з викладеним, заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задоволенню не підлягає.

Слід зауважити, що у постановах від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі № 204/7924/23 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи.

Так, суд звертає увагу сторону заявника, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (ч. 2 ст. 46 ЦК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 211, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 15.07.2024.