ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м.Суми

Справа №583/4023/23

Номер провадження 22-ц/816/821/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кудіна Олександра Михайловича на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2023 року в складі судді Яценко Н.Г., ухваленого в м. Охтирка, повний текст якого складено 20 грудня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

17 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про зміну встановленого порядку участі відповідача у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визначення права відповідача на спільний відпочинок з сином в період його планової відпустки терміном 30 днів кожного року, окрім другої половини весняних, літніх, осінніх та зимових канікул, тобто в час який визначений за матір`ю. Крім того, заявниця просила зобов`язати відповідача надавати кожного разу письмове підтвердження (наказ) про відпустку із зазначенням конкретної дати та тривалості такого відпочинку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішеннями суду від 21 лютого 2022 року та від 16 червня 2023 року визначено порядок участі батька та бабусі у вихованні та спілкуванні з дитиною, згідно якого першу половину канікул дитина буде проводити з батьком та бабою за адресою: АДРЕСА_1 , а другу половину канікул - разом з матір`ю. Однак відповідач, провівши із сином всю першу половину літніх канікул в 2023 році, умисно забрав сина до свого помешкання в період другої половини літніх канікул, що істотно порушує права позивачки на виховання та спілкування з сином та принципи рівності прав батька і матері щодо дитини. Позивачка зазначає, що з огляду на дії відповідача вона позбавлена можливості підготовити сина до школи, вирішити організаційні та інші сімейні питання, а в добровільному порядку відповідач відмовляється врегулювати спірні питання участі батька у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дитиною. Крім того, вважає, що дії відповідача суперечать інтересам сина, оскільки у період проживання з дитиною батько не слідкує за його навчанням та вихованням. Відповідач налаштовує сина проти матері, в результаті чого взаєморозуміння між ними погіршується. Зміна встановленого судом часу спілкування та побачень батька з дитиною відповідатиме якнайкращим інтересах дитини, а також унеможливить зловживання відповідачем часом та особистим життям дитини.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кудін О.М. просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Вважає помилковим висновок суду про те, що позовні вимоги зводяться не до зміни способу участі батька у вихованні сина, а до необхідності роз`яснення рішення суду від 21 лютого 2022 року щодо порядку його виконання у період літніх канікул. Також вказує, що судовими рішеннями було визначено, що батько і баба проводять першу половину літніх канікул з дитиною, а мати другу половину, однак батько умисно забрав сина у період другої половини канікул мотивуючи це перебуванням у відпустці. Відтак, майже всі літні канікули син позивачки проводить з бабою та батьком і за цей час його налаштовують проти матері, не займаються його підготовкою до школи. Адвокат вважає, що саме зміна порядку участі батька у спілкуванні з сином захистить права матері, а не шляхом роз`яснення судового рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

ОСОБА_2 повідомлений, проте в судове засідання не з`явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Кудіна О.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 10).

ОСОБА_4 є бабою ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_2 .

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2022 року у справі № 583/5142/21 позов ОСОБА_2 задоволено та зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено наступний порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 : кожного другого та четвертого тижня з п`ятниці з подальшим перебуванням дитини разом з батьком за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з ночівлею до 19.00 год. неділі; спільного відпочинку ОСОБА_2 зі своїм сином ОСОБА_3 в період планової відпустки ОСОБА_2 терміном 30 днів кожного року (за попередженням ОСОБА_1 ); спільного перебування ОСОБА_3 за місцем проживання батька ОСОБА_2 протягом одного дня з ночівлею у дні українських державних свят (кожне друге свято, починаючи відлік зі свята міжнародного жіночого дня у 2022 році); спільного святкування дня народження ОСОБА_3 07 липня з батьком ОСОБА_2 з 08.00 год. до 13.00 год. за місцем проживання батька, ОСОБА_2 ; перебування ОСОБА_3 за місцем проживання батька ОСОБА_2 протягом першої половини осінніх, зимових, весняних та літніх канікул (а.с. 12-14).

Рішенням Охтирського міськрайонного суд Сумської області від 16 червня 2023 року у справі № 583/624/23 позов ОСОБА_4 задоволено частково та визначено наступний порядок участі баби ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : у навчальний період кожної першої та третьої середи щомісяця з 14.00 год. до 17.30 год. з правом перебування онука за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; протягом першої половини літніх канікул кожної середи з 17.30 год. з ночівлею за місцем проживання ОСОБА_4 з поверненням ОСОБА_3 за місцем проживання матері до 17.30 год. у четвер; можливості побачення ОСОБА_4 з онуком ОСОБА_3 26 листопада кожного року у вільний від навчання дитини час за домовленістю з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 15-18).

Згідно довідки від 18 липня 2023 року про результати розгляду матеріалів ЄО Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 17 липня 2023 року № 7070 встановлено, що 17 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт щодо неповернення батьком сина ОСОБА_5 додому до матері в порушення рішення Охтирського міськрайонного суд Сумської області від 21 лютого 2022 року по справі № 583/5142/21 (а.с. 20).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існують непорозуміння щодо порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з сином у період канікул дитини, а саме протягом осінніх, зимових, весняних та літніх канікул. Водночас рішення суду від 21 лютого 2022 року у справі № 583/5142/21 визначено порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з сином та зазначено про перебування дитини за місцем проживання батька протягом першої половини осінніх, зимових, весняних та літніх канікул. Натомість вимоги позивачки фактично зводяться не до зміни порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, а до роз`яснення рішення суду від 21 лютого 2022 року щодо порядку його виконання у період канікул сина, так як відповідач фактично забирає сина на усі канікули, що порушує право матері на спілкування та виховання дитини. Також суд звернув увагу на те, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, передбачену кримінальним законодавством.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у п. 8 ст. 7 СК України та у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошується у практиці Європейського суду з прав людини, яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року (Рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», п. 135; Рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року «M.S. v. Ukraine», п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», п. 100).

Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахування конкретних обставин справи.

Як зазначалось вище, судовим рішенням від 21 лютого 2022 року визначено порядок участі батька у вихованні його сина, зокрема перебування ОСОБА_3 за місцем проживання батька ОСОБА_2 протягом першої половини осінніх, зимових, весняних та літніх канікул.

При цьому, право батьків змінювати порядок та час спілкування з дитиною за взаємною згодою та з урахуванням стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення не обмежене. Однак, сторони у справі не дійшли взаємної згоди щодо перебування дитини з батьком під час літніх канікул саме у період відпустки відповідача.

На думку апеляційного суду, встановлений судовим рішенням порядок участі батька у вихованні його сина саме під час першої половини канікул якнайкраще відповідає інтересам дитини, збережено принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, проте цей порядок потребує зміни шляхом конкретизації права відповідача на спільний відпочинок з сином в період його планової відпустки терміном 30 днів кожного року, окрім другої половини весняних, літніх, осінніх та зимових канікул, тобто в час який визначений за матір`ю, а також зобов`язання відповідача надавати кожного разу письмове підтвердження (наказ) про відпустку із зазначенням конкретної дати та тривалості такого відпочинку.

В даному випадку існування між сторонами неприязних стосунків утруднює погодження ними форм та методів спілкування з дитиною під час канікул їх дитини, що призводить, зокрема до фактичного невиконання судового рішення в частині перебування дитини з батьком під час другої половини канікул, однак це не свідчить про вчинення з боку відповідача перешкод у спілкуванні матері з дитиною, оскільки в інший час, який також може припадати на першу половину канікул, відповідач не перебуває у відпустці, а працює, тобто у випадку задоволення позовних вимог матері час спілкування батька з дитиною не збільшиться, а буде залежати від періоду відпустки відповідача, яка має бути оформлена наказом із зазначенням конкретної дати та тривалості такого відпочинку.

У будь-якому випадку сторони спору мають розуміти, що виконання ними судового рішення, яким встановлено порядок їх участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, має бути здійснене виходячи із забезпечення якнайкращих інтересів їх дитини. Особистий конфлікт між батьками матиме наслідки негативно впливу на дитину. Виключно на батьках дитини лежить обов`язок діяти в інтересах своєї дитини, у тому числі відшукувати та узгоджувати між собою час та спосіб участі у її вихованні. Сторони у повній мірі забезпечені можливістю реалізовувати свої права і обов`язки виходячи з найкращих інтересів дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що шляхом роз`яснення рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2022 року у справі № 583/5142/21 неможливо вирішити питання участі батька у спілкуванні з сином під час першої половини канікул з огляду на те, що така участь може бути забезпечена під час офіційної відпустки.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 1073,60 грн судового збору за подання позову та 1610,40 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кудіна Олександра Михайловича задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити встановлений рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2022 року у справі № 583/5142/21 порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині перебування ОСОБА_3 за місцем проживання батька ОСОБА_2 протягом першої половини осінніх, зимових, весняних та літніх канікул шляхом визначення права ОСОБА_2 на спільний відпочинок з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період його планової відпустки терміном 30 днів кожного року, окрім другої половини весняних, літніх, осінніх та зимових канікул, зобов`язавши ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 кожного разу письмове підтвердження про відпустку (наказ) із зазначенням конкретної дати та тривалості такого відпочинку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 грн 60 коп. судового збору за подання позову та 1610 грн 40 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов