Провадження № 2-о/204/123/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Бахмутська державна нотаріальна контора та Приватний нотаріус Букрєй Галина Петрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи Бахмутська державна нотаріальна контора та Приватний нотаріус Букрєй Галина Петрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06 травня 2024 року, справу передано у моє провадження 07 травня 2024 року.

Ознайомившись із зазначеною заявою, вважаю за доцільне взяти самовідвід по даній цивільній справі з огляду на наступне.

Так, 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКС №717085 на жилий будинок АДРЕСА_1 ; свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКС №717083 на земельну ділянку розміром 628.0 кв. м, що розташована в АДРЕСА_2 ; свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКС № 717080 на жилий будинок АДРЕСА_3 ; свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКС №717082 на земельну ділянку розміром 771.0 кв. м, що розташована в АДРЕСА_3 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що були видані державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року у складі головуючого судді Приваліхіної А.І., вищевказану цивільну справу залишено без розгляду, зокрема з тих підстав, що суд вбачає наявність спору про право.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Проте, враховуючи постановлену раніше ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року, суддею Приваліхіною А.І. вже висловлено свою правову позицію та прийнято відповідне судове рішення по суті поданої заяви та доданих до неї доказів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Підстави для самовідводу судді визначені приписами ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст .36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У статті 15 Кодексу суддівської етики та п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Так, пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», від 01 жовтня 1982 року - «Пєрсак проти Бельгії», від 15 грудня 2011 року - «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» тощо).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 9 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Самовідвід суддею заявляється з метою недопущення виникнення в учасників судового процесу будь-яких сумнівів щодо можливості не об`єктивного розгляду справи та ухвалення несправедливого рішення.

Зважаючи на викладене, враховуючи необхідність виключення можливих сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду, доходжу висновку про необхідність заявлення самовідводу та передачі справи до канцелярії Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суддя,-

П ОС Т А Н О В И В :

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Бахмутська державна нотаріальна контора та Приватний нотаріус Букрєй Галина Петрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Справу передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Приваліхіна