Справа №717/785/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позивач ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 адреса місця проживання АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виконавчий комітет Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, як орган опіки та піклування.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що з 2022 року не проживає із ОСОБА_2 . У квітні 2024 року вони розлучилися. З травня 2022 року ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні дітей, не піклується про них. ОСОБА_2 не спілкується з дітьми, нічого не передає дітям, не телефонує. Позивачу не відомо де в даний час проживає ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з?явилася.

Представник виконавчого комітету Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився. До суду надійшов висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Кельменецької селищної ради № 116 від 17 травня 2024 року, згідно до якого орган опіки та піклування Кельменецької селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних в справі доказів.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що свою матір ОСОБА_2 він давно не бачив і не знає де вона. ОСОБА_2 нічого йому не передає.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що живе в селищі Кельменці з батьком і братом. Мама з ними не живе. Коли востаннє бачила матір не пам?ятає. Мама нічого їм не передає, не телефонує.

Свідок ОСОБА_5 дав суду показання про те, що товаришує із ОСОБА_1 з 2011 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не живуть однією сім?єю з 2022 року. ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні дітей.

Свідок ОСОБА_6 дала суду показання про те, що ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні своїх дітей, не утримує їх матеріально. Свідку не відомо де в даний час проживає ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказана обставина стверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , виданим 13 жовтня 2009 року та копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , виданим 10 жовтня 2014 року. Згідно до судового наказу судді Кельменецького районного суду від 19 березня 2024 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , стягнуті аліменти на утримання дітей. Відповідачка протягом тривалого часу не піклується про дітей, не бере участі у вихованні своїх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не цікавиться життям дітей та матеріально не утримує. Діти проживають із своїм батьком ОСОБА_1 у селищі Кельменці Дністровського району Чернівецької області. Вказані обставини стверджуються показаннями свідків, характеристиками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виданими Кельменецьким ліцеєм-опорним закладом .

Своєю бездіяльністю відповідачка порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідачка порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного кодексу України).

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17.

Обставини цієї справи свідчать про злісне ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків. Суд враховує, що відповідачка після відкриття провадження у справі не змінила своєї поведінки та не виявляє бажання брати участь в вихованні та утриманні дітей. Суд враховує відсутність бажання відповідачки відновити спілкування з дітьми.

Суд вважає, що в даному випадку висновок органу опіки та піклування є обґрунтованим і відповідає інтересам дітей.

Зважаючи на характер поведінки відповідачки, суд не вважає можливим відмовляти в позові і попереджувати відповідачку про необхідність зміни ставлення до виховання дітей.

Відповідачка не надала суду жодного доказу, який би стверджував її бажання брати участь у вихованні дітей, вчинення нею будь-яких дій з метою спілкування з дітьми та брати участь у їх вихованні та наявність перешкод у виконанні її батьківських обов`язків.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, позбавивши ОСОБА_2 батьківських прав щодо її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі ст. ст. 150,155, 164, 179 - 183, 186, 191 СК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав щодо її дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Це заочне рішення може бути переглянуте Кельменецьким районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідачки

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Повне рішення суду складено 11 червня 2024 року.

Суддя: