30 травня 2024 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Шумило Н.Б.
за участю секретаря Кравчук А.В.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 травня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, оф. 402, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 12 грудня 2016 року станом на 24.03.2023 року в розмірі 93 219 (дев`яносто три тисячі двісті дев`ятнадцять) грн. 56 коп. та судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

У позові представником позивача повідомлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, який складає 40 000,00 грн. Крім того вказано, що позивачем будуть подані докази щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу у строки передбачені 4.8 ст.141 ЦПК України.

20 травня 2024 року до суду від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» адвоката Чміль Юлії Володимирівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

У заяві зазначено, що відповідно до ст. 133, 134, 137 ЦПК України - розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката складає 11 500,00 грн., який розраховується наступним чином: Ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документа Клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи (2 год.) - 3000,00 грн.; складання позовної заяви у тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками для суду - 4 000,00 грн., складання трьох заяв про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - 4500,00 грн.

У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд ухвалює додаткове судове рішення без виклику сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» адвоката Чміль Юлії Володимирівни, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 травня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, оф. 402, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 12 грудня 2016 року станом на 24.03.2023 року в розмірі 93 219 (дев`яносто три тисячі двісті дев`ятнадцять) грн. 56 коп. та судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення у справі №308/12007/23 судом не було вирішено питання про судові витрати, а саме про витрати на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі з даного питання.

Так, у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження)».

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Судом встановлено, що 01.05.2023 року між Адвокатським бюро «Юлії Чміль», в особі керуючого бюро Чміль Юлії Володимирівни та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір №01/05-23 про надання правової (правничої) допомоги.

До заяви долучено Додаток 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 року про вартість послуг за надання клієнту правової (правничої) допомоги.

Згідно Акту про надання правової допомоги №64 від 13.05.2024 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 року вартість послуг за період, вказаний в п.1 цього Акту, ґрунтується на тарифах погоджених сторонами в Додатку №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.05.2023 року та становить суму розмірі 11500,00 грн, яка включає в себе:

- ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документа Клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи (2 год.) - 3000,00 грн.;

- складання позовної заяви у тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками для суду - 4 000,00 грн.

- складання трьох заяв про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - 4500, 00

грн.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Представником позивача надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що позивачем були дійсно понесені вищезазначені витрати по оплаті наданих послуг з правової допомоги, при цьому суд зважає на складність і обсяг справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, приходить до висновку, що судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. пов`язані з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

У зв`язку з вищенаведеним заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 258, 260, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» адвоката Чміль Юлії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі №308/12007/23, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, оф. 402, ) витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, оф. 402, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне додаткове рішення суду складено 30.05.2024.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.Б. Шумило