Справа № 204/6753/24
Провадження № 2/204/3053/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод», треті особи: Територіальна громада міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради, Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод», треті особи: Територіальна громада міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради, Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності.

На виконання ч.8 ст.187 ЦПК України, 12 липня 2024 року судом був зроблений запит до Єдиного державного демографічного реєстру та отримано відповіді №№689679, 689688, 689692 щодо відсутності інформації про реєстрацію позивачів.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2024 року позовна заява залишена без руху та надано строк для усунення недоліків.

31 липня 2024 року від позивачів на адресу суду надійшла позовна заява (уточнена) разом із додатками до неї та два оригінали квитанцій про сплату судового збору.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці згідно наказу №236-В від 29.07.24, питання про можливість відкриття провадження вирішується 22.08.24.

Проте, ознайомившись із уточненою позовною заявою, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З матеріалів уточненої позовної заяви поданої 31.07.2024 року вбачається, що позивачі просять суд:

1. визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.04.1994 року, видане АП ДМЗ ім.Петровського в частині передачі квартири № по АДРЕСА_1 ;

2. визнати право власності на житловий будинок літ.А-1 з прибудовою а, убиральню Б, сарай В, хвіртку №1, огорожу №2 в частках:

- ОСОБА_1 1/2 частки,

- ОСОБА_2 1/4 частки,

- ОСОБА_4 1/4 частки.

Так, згідно поданої уточненої позовної заяви, позивачами заявлено, зокрема, три позовні вимоги майнового характеру.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028 гривень.

Відповідно до п.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Позивачами визначено ціну позову розміром 495 889 грн. з урахуванням звіту про оцінку від 26.07.2024.

Так, позивачі, кожний окремо, мали надати докази на підтвердження сплати судового збору за позовні вимоги, зокрема, майнового характеру з урахуванням загальної суми позову і сплатити судовий збір кожний окремо пропорційно долі поданих позовних вимог.

Таким чином, за позовну вимогу майнового характеру позивачі, кожен окремо, мали сплатити судовий збір у наступному розмірі:

- ОСОБА_1 у розмірі 2 479,44 грн. (за вимогу про визнання права власності на спірний житловий будинок у розмірі частки 1/2);

- ОСОБА_2 у розмірі 1 239,72 грн. (за вимогу про визнання права власності на спірний житловий будинок у розмірі частки 1/4);

- ОСОБА_5 у розмірі 1 239,72 грн. (за вимогу про визнання права власності на спірний житловий будинок у розмірі частки 1/4).

При зверненні до суду 11.07.2024 року із позовною заявою ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 3 100 грн. Крім того, на виконання ухвали суду від 15 липня 2024 року, позивачами було надано оригінали квитанцій про сплату судового збору ОСОБА_3 у розмірі 1 240,00 грн. та ОСОБА_2 у розмірі 1 240,00 грн.

Однак, при зверненні до суду 31.07.2024 року з уточненою позовною заявою, позивачами заявлено також і вимогу немайнового характеру (визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житло).

Згідно положень ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за позовну вимогу немайнового характеру судовий збір становить: 3028 грн. 00 коп. х 0,4 = 1211,20 грн.

З урахуванням п.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір», кожний з позивачів окремо мав сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 403,73 грн. (1211,20 грн. : 3 = 403,73 грн.)

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , кожним окремо, не було сплачено судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 403,73 грн., кожним з них вимог окремим платіжним документом, що не відповідає вимогам п.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, суд враховує, що позивачі, подавши уточнену позовну заяву зі збільшеними позовними вимогами, не усунули недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, а саме не в повному обсязі сплатили судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру, а тому, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 5-7 ст.185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Одночасно, суд зазначає, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, що передбачено ч.7 ст.185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод», треті особи: Територіальна громада міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради, Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності - вважати неподаною та повернути.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар