РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/11072/23

Провадження № 22-ц/4815/458/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:головуючий: суддя Ковальчук Н. М.,

судді: Гордійчук С. О., Хилевич С. В.,

секретар судового засідання Пиляй І. С.,

учасники справи:позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 січня 2024 року, ухвалене 25.01.2024 року у м. Рівне о 17:57 у складі судді Левчука О. В., повний текст складено 26 січня 2024 року

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року з позовом до Рівненського міського суду звернулася ОСОБА_1 в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на її користь із ОСОБА_2 згідно з рішенням Рівненського міського суду від 02.10.2019 у справі №569/4297/19 на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 2027 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 17.06.2005 року. Від шлюбу мають двоє дітей. 23.05.2014 року шлюб сторони розірвали, діти залишились проживати з нею. Рішенням Рівненського міського суду від 02.10.2019 суду з відповідача стягуються щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі по 2027,00 грн. на кожну дитину. Визначений розмір аліментів не відповідає вимогам сьогодення та інтересам дітей, тобто не є достатнім для забезпечення належного утримання та виховання дітей. Вказує, що зміна способу стягнення аліментів та визначення їх у частці від доходу в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) буде відповідати інтересам дітей з врахуванням матеріального стану відповідача. З цих мотивів просила змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 січня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задоволено. Змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Рівненського міського суду від 02.10.2019 у справі №569/4297/19 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1073, 60 грн.

Вважаючи рішення суду незаконним, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Зазначає, суд прийшов до помилкового висновку, що саме стягувану аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни у судовому порядку способу стягнення аліментів в частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі. Судом не враховано, положення ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст.. 192 СК України, які регулюють зміну способу стягнення аліментів і зміну визначеного раніше розміру стягнення аліментів і вони є різними правовими інститутами. Відповідно до вищевказаних норм, суд при вирішенні питання про зміну розміру або способу стягнення аліментів зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як одержувача аліментів, так і платника аліментів. Звернувшись до суду з позовом, позивачка не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи свої та відповідача, зміну їх сімейного стану, хоча це є процесуальним обов`язком позивача. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 152/100/18. При ухваленні рішення суд не врахував приписів Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» в частині розміру прожиткового мінімуму на дітей. Суд у своєму рішенні безпідставно посилається на те, що не може взяти до уваги факт перебування у відповідача на утриманні дружини інваліда другої групи, оскільки утримання дружини покривається ніби то державою. ОСОБА_2 з 19.10.2022 року перебуває на службі у ЗСУ, з 21.05.2018 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , яка має інвалідність, пов`язану з проходженнями військової служби, потребує постійного лікування і перебуває на утриманні відповідача. Просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 позивач подала відзив, у якому зазначає, що рішення суду є законним, а апеляційна скарга безпідставна.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що економіко-фінансова обстановка у державі є нестабільною, має місце підвищення вартості життя. За існуючих цін на товари споживання прожитковий мінімум є далеко недостатнім для утримання дитини, зокрема для забезпечення її життєдіяльності, харчування, проживання, придбання засобів для навчання та їх оплати, а змінений розмір аліментів буде відповідати засадам справедливості, добросовісності та розумності з огляду на відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. При цьому, суд вказав, що платник аліментів є працездатною особою і має задовільний стан здоров`я, а тому в змозі сплачувати аліменти з урахуванням інтересів та потреб саме дітей.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття(ст. 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, окрім іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справі, яка переглядається апеляційним судом, встановлено: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 17.06.2005 року. Рішенням Рівненського міського суду від 23.05.2014 року шлюб сторони розірвали шлюб.

У шлюбі в них народилось двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про народження серії серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Після розірвання шлюбу за рішенням суду неповнолітніх дітей залишено проживати з матір`ю - позивачкою у справі.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.05.2014 року у справі № 569/6489/2014-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 1 000 грн. з усіх видів доходів до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02.10.2019 року у справі №569/4297/19 збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх спільних дітей з 1 000 гривень до 2 027 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно довідки військової частини № НОМЕР_3 від 03 липня 2023 року № 836/11825 ОСОБА_2 в період з 06.12.2022 по 23.04.2023, з 08.05.2023 по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у зазначених у довідці населених пунктах Луганської та Донецької областей.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 21.05.2018, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 21.05.2018 року.

Відповідно до пенсійного посвідченням № НОМЕР_5 від 05.07.2023 ОСОБА_5 призначена пенсія по інвалідності другої групи, інвалідність пов"язана з проходженням служби в армії. Згідно Акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №822504 ОСОБА_5 друга група інвалідності встановлена з 01.09.2022 року до 01.09.2025.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції взяв до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, прийшов до висновку, що є підстави для задоволення позовних вимог в частині зміни розміру аліментів та зміну способу їх стягнення. При цьому, суд вірно зазначив, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, а розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Вірним є посилання суду на те, що тривале зростання загального рівня цін відображається на зниженні купівельної спроможності грошової одиниці, у зв`язку з чим виникає потреба у збільшенні витрат на утримання дітей.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про те, що оскаржуване рішення постановлене місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 січня 2024 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 червня 2024 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Гордійчук С. О.