Справа № 214/6788/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Чаплиги О. О.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», банк) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 02.02.2012 у розмірі 63200,33 грн. станом на 17.07.2023, яка складається з 51562,97 грн. - заборгованість за кредитом; 11637,36 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором.

В обґрунтування вимог зазначено про звернення відповідача до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим було підписано заяву № б/н від 02.02 .2012. При підписанні заяви ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на сайтв банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк» Банк умови договору виконав, надавши кредит відповідачу, однак остання умови договору виконувала неналежним чином, що призвело до виникнення кредитної заборгованості, яку позивач просить стягнути на свою користь.

Не погоджуючись з позовом АТ КБ «Приватбанк» відповідач ОСОБА_3 15.11.2023 (а. с. 104 - 106) подала до суду зустрічну позовну заяву, у якій просить суд ухвалити рішення яким зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити порушені її права шляхом відновлення стану карткового рахунку № НОМЕР_1 , що існував станом на 21:00:00 21.07.2022 до списанні коштів внаслідок проведення операцій (транзакцій) 21.07.2022 після 21:00:00.

В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що ОСОБА_3 є клієнтом АТ КБ «Приватбанк». 21.07.2022 близько 22:30 у неї зник телефонний зв`язок в мережі «Київстар» та її фінансовому номері НОМЕР_2 . Спочатку намагалася перезавантажити телефон, а потім, коли це не призвело до жодного результату, з іншого номеру зателефонувала на номер НОМЕР_3 , де їй повідомили, що її сім-карта активна. Згодом отримала два повідомлення про переказ коштів з її банківської картки № НОМЕР_1 на суму 29122,96 грн. та 23987,60 грн. на іншу карту, які відбулися в терміналі самообслуговування за адресою м. Черкаси, проспект Перемоги, 36 , магазин Малина , хоча фактично ОСОБА_3 знаходилась в м. Кривий Ріг. Коли дізналась про дані обставини відразу почала телефонувати до сервісного центру АТ КБ «Приватбанк» за коротким номером 3700 з метою блокування банківської картки.

З огляду на вказані обставини ОСОБА_3 у зустрічній позовній заяві вказує, що 21.07.2022 невідомі їй особи невідомим шляхом ймовірно з використанням мобільної мережі «Київстар» та банківської системи АТ КБ «Приватбанк» провели безготівкові операції (транзакції) у валюті карток, з врахуванням комісії банку, кошти на які списувалися з належних їй карткових рахунків. Вказані операції відбулися поза її волею.

ОСОБА_3 у зустрічній позовній заяві також зазначає, що вона платіжні картки не втрачала, іншим особам не передавала, сумлінно виконувала умови щодо зберігання та використання будь-якої інформації про її рахунки, картки, контрольну інформацію клієнта банку, ідентифікатори користувача, PIN-коди, паролі «Приват24» та інших даних, які б давали змогу ініціювати платіжні операції.

Також відповідач за первісним позовом звернулася з даного приводу до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, про що було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001833.

Ухвалою від 27 вересня 2023 року прийнято до розгляду первісну позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 94).

Ухвалою від 13 грудня 2023 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом»; постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання; Витребувано від АТ КБ «Приватбанк»: -інформацію щодо звернення ОСОБА_1 в період з 21.07.2022 по 27.07.2022 до установи сервісного центру банку за допомогою короткого номеру 3700 з метою блокування її кратки НОМЕР_10 та повідомленням про крадіжку коштів з її картки та прийнятих рішеннях з цього питання (а. с. 120).

Ухвалою від 29 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі за первісним позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії; призначено справу до судового розгляду по суті з викликом учасників справи; встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються; повторно витребувано від АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо звернення ОСОБА_1 в період з 21.07.2022 по 27.07.2022 до установи сервісного центру банку за допомогою короткого номеру 3700 з метою блокування її кратки НОМЕР_10 та повідомленням про крадіжку коштів з її карткит та прийнятих рішеннях з цього питання (а. с. 123).

У відзиві на зустрічну позовну заяву представник АТ КБ «Приватбанк» вважає вимоги за зустрічним позовом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що службовою перевіркою спірної транзакції встановлено, що при перегляді виписки по картковому рахунку НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_5 стало відомо, що 21.07.2022 в період часу з 21:55:15 до 21:56:16 год. без відома ОСОБА_5 , як стверджує клієнт, в терміналі самообслуговування TS203312 (м. Черкаси, п-т. Перемоги, 36, магазин « Малина ») було проведено дві операції по переводу грошових коштів з картки НОМЕР_1 клієнта на картку НОМЕР_4 :

-21/07/2022 21:55:15 21/07/2022 Р10 S DB -29,122.96 UAN -28,065.00 -1,057.96 -27,506.86 ТС203312 UKR М ЧЕРКАСИ, ПРОСП. ПЕРЕМОГИ, БУД 36 Р 10 М ЧЕРКАСИ, ПРОСП. ПЕРЕМОГИ, БУД 36 Перекази Переказ на карту НОМЕР_5 в терміналі самообслуговування: М ЧЕРКАСИ, ПРОСП. ПЕРЕМОГИ, БУД 36 , магазин Малина

-21/07/2022 21:56:16 21/07/2022 Р10 S DB -39,987.60 UAN -23,065.00 -922.60 -51,494.46 ТС203312 UKR М ЧЕРКАСИ, ПРОСП. ПЕРЕМОГИ, БУД 36 Р 10 М ЧЕРКАСИ, ПРОСП. ПЕРЕМОГИ, БУД 36 Перекази Переказ на карту НОМЕР_5 в терміналі самообслуговування: М ЧЕРКАСИ, ПРОСП. ПЕРЕМОГИ, БУД 36 , магазин Малина.

Під час проведення вказаних операцій, авторизація була проведена за номером картки НОМЕР_4 клієнта ОСОБА_5 без її наявності, з коректним введенням пін-коду до неї. Згідно отриманої з ПК банку інформації пін-код карти НОМЕР_4 було змінено 21.07.2021 року о 21:53:26 в П24 кліента ОСОБА_5 .

Встановлено, що кредитні кошти клієнта ОСОБА_5 у сумі 51130,00 грн. з її картки через термінал самообслуговування ТС203312 були переведені на картку НОМЕР_4 , яка відкрита на клієнта банку ОСОБА_6 . Частина коштів у сумі 20 000 грн. була знята в банкоматі САСS5388 ( м. Черкаси, просп. Перемоги, 35 , магазин « Малина ») невідомою особою. В телефонній розмові з клієнтом ОСОБА_6 була отримана інформація про те, що він свою картку НОМЕР_4 у вказаний період часу надавав своїй знайомій, яка просила її для отримання переводу від родичів, потім картку знайома повернула. За результатами перевірки картка ОСОБА_6 заблокована з залишком коштів, які на день проведення службової перевірки знаходяться на картковому рахунку клієнта.

При аналізі вибірки за період з 01.09.2022 - 22.02.2024, яка була отримана з ПК FINNUM, встановлено, що номер фінансового телефону НОМЕР_6 клієнта ОСОБА_5 не змінювався, змін в аккаунті ОСОБА_5 під час шахрайських входів у Приват24 не зафіксовано.

Перевіркою логів входу до Приват24 під акаунтом НОМЕР_6 клієнта ОСОБА_5 встановлено, що 21.07.2022 напередодні проведення шахрайських дій з коштами клієнта, а саме о 20:16:46 г. сам клієнт здійснив вхід в особистий акаунт П24 з мобільного пристрою ІPHONE13,3 з типової для клієнта IP-адреси: НОМЕР_7 мобільного провайдера Kyivstar PJSC, Location: Широке, Дніпропетровська область. Вказаний мобільний пристрій та IP-адреса є типовими і використовувалися ОСОБА_5 для входу у свій акаунт П24.

Аналізуючи надалі інформацію по логам входів в акаунт П24 клієнта було зафіксовано також нетипові входи з іншого мобільного пристрою, який ймовірно було використано шахраями для входу в П24 клієнта, а саме, після входу в Приват 24 самим клієнтом 21.07.2022 о 21:16:46 год., було зафіксовано о 21:05.:47 вхід в акаунт П24 клієнта з мобільного пристрою SM-G935F/SAMSUNG.

Вхід з нетипового пристрою SM-G935F/SAMSUNG в акаунт Приват 24 ОСОБА_5 здійснювався кілька разів в період з 21:05:47 г. 21.07.2022 р. по 23:35:36 г. 21.07.2022 р. вірогідно з використанням біометричних даних, які були налаштовані на шахрайському пристрої при першому несанкціонованому вході в акаунт клієнта.

Представник АТ КБ «Приватбанк» у відзиві на зустрічну позовну заяву вказує, що з проведеного аналізу випливає, що авторизація в акаунті П24 ОСОБА_5 відбулася на фішинговому сайті, ймовірно після того, як сам клієнт при спробі проведення верифікації на сторонньому сайті перейшов по наданому гіперпосиланню, яке вірогідно надійшло йому від шахраїв, ввів свій логін на пароль в П24, після чого самостійно підтвердив авторизацію в П24 через дзвінок банку, який надійшов 21.07.2022 року о 21:05:06 год. в IVR-виклику на фінансовий номер НОМЕР_6 мобільного телефону клієнта, з натисканням цифри 1, що збігається з часом входу в акаунт П24 клієнта ОСОБА_5 з мобільного пристрою SM-G935F/SAMSUNG, який належить шахраям. Тобто вже на цій стадії клієнт повідомив сторонім особам-шахраям інформацію за допомогою якої шахраї змогли увійти у його Приват24, змінити там пін-код картки НОМЕР_1 та вірогідно провести налаштування входу за біометричними даними, для повторних входів в акаунт П24 клієнта.

З огляду на вказане, представник АТ КБ «Приватбанк» у відзиві на зустрічну позовну заяву зазначає, що компроментація входу під акаунтом Приват24 клієнта ОСОБА_5 та подальше викрадення коштів, сталася з вини самого клієнта. Клієнт самостійно з власної волі, не звернувши увагу, перейшов за посиланням на фішинговий сайт П24, де під час верифікації внесла власну персональну інформацію, зокрема фінансовий номер телефону НОМЕР_6 , пароль доступу у Приват24, а також під час дзвінка банка підтвердила вхід у Приват24 під власним акаунтом. Тобто клієнт повідомила стороннім особам-шахраям інформацію за допомогою якої останні змогли зайти в її Приват24, де їм стала доступна інформація по карткам клієнта, що дало можливість шахраям провести вище зазначені операції з її карткою. Тому згідно п.п.1.1.2 Умов та Правил надання банківських послуг за вказані операції несе відповідальність сам клієнт.

При перевірці порушень з боку банку не виявлено, тому представник АТ КБ «Приватбанк» не вбачає вини банку у знятті коштів з рахунку клієнта ОСОБА_5 та вказує, що під час здійснення спірних транзакцій, сім-карта яка належить позивачу за зустрічним позовом з її фінансовим номером не перевипускалася, телефон позивач не втрачав, тому відсутні буд-які механізми здійснення авторизації у Приваат24 без відома власника рахунку, тому банком здійснені належним чином банківські перекази через додаток Приват 24 на загальну суму 53110,56 грн., які не є «помилковими», оскільки їх вчинено не з вини банку та доказів провини банку позивачем за зустрічним позовом не надано. Відповідальність за здійснення 21.07.2022 банківських операцій з переказу коштів та оплати послуг повністю покладається на позивача за зустрічним позовом.

Крім того представник банку звертає увагу, що ОСОБА_5 звернулася до банку щодо невизнання транзакцій та блокування карток лише після здійснення спірних транзакцій, тому в розумінні п. 14.16 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Підсумовуючи, представник АТ КБ «Приватбанк» у відзиві на зустрічну позовну заяву зазначає, що ризик збитків від здійснення операцій 21.07.2022 було вчинено хоч і невідомими особами-шахраями, але вони були здійснені саме санкціоновано самим клієнтом, яка надала цім особам доступ до її власногог додатку Приват24 та її банківських рахунків/корток. У задоволенні зустрічної позовної заяви просить відмовити у повному обсязі (а. с. 126 - 130).

У судове засідання учасники справи не з`явились.

Від представника позивача за зустрічним позовом до суду надійшла заявав про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги зустрічного позову підтримує.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки належним чином повідомлені її учасники про час та місце розгляду справи скористалися своїми процесуальними правами щодо подачі заяв по суті справи, я яких виклали свої доводи та позицію щодо спірних правовідносин.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України та ч. 2. Ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового прпоцесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд суд дійшов наступних висновків.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як встановлено судом, відповідно до укладеного договору у формі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 02.02.2012 ОСОБА_5 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а. с. 16).

Після укладення шлюбу ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_7 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 (а. с. 111).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 02.02.2012, станом на 17.07.2023 ОСОБА_5 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 63200,33 грн., в тому числі 51562,97 грн. за простроченим тілом кредита, 11637,36 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 9 - 13).

Як вбачається з наданої АТ КБ «Приватбанк» виписки за договором б/н за період з 02.02.2012 по 20.07.2023 ОСОБА_5 станом на 21.07.2022 за картковим рахунком НОМЕР_1 заборгованості перед банком не мала та позитивний баланс, який становив 1616,10 грн. Після чого з цього карткового рахунку 21.07.2022 відбулося списання коштів двома платежами в терміналі самообслуговування за адресою м. Черкаси, просп. Перемоги, буд. 36 з рахуванням сум комісії на загальну суму 53110,56 грн.:

-29122,96 грн. (сума комісії 1057,96 грн.),

-23987,60 грн. (сума комісії 922,60 грн.).

Після списання коштів 21.07.2022 в терміналі самообслуговування за адресою м. Черкаси, просп. Перемоги, буд. 36 з урахуванням суми переплати (1616,10 грн.) борг за картковим рахунком НОМЕР_1 становить 51499,46 грн. (53110,56 - 1616,10) (а. с. 58).

Як зазначає предствник банку у відзиві на зустрічну позовну заяву списання коштів у терміналі самообслуговування в м. Черкаси з карткового рахунку НОМЕР_1 відбулося:

-21.07.2022 о 21:55:15 год. - на суму 29122,96 грн. (сума комісії 1057,96 грн.),

-21.07.2022 о 21:56:16 год. - на суму 23987,60 грн. (сума комісії 922,60 грн.).

Ухвали від 13.12.2023 та від 29.01.2024 в частині витребування від АТ КБ «Приватбанк» інформації щодо звернення ОСОБА_1 в період з 21.07.2022 по 27.07.2022 до установи сервісного центру банку за допомогою короткого номеру 3700 з метою блокування її кратки НОМЕР_10 та повідомленням про крадіжку коштів з її карткит та прийнятих рішеннях з цього питання - не виконані. Поряд з тим, як вказує представник АТ КБ «Приватбанк» у відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 звернулася до банку щодо визнання транзакцій та блокування карток лише після здійснення цих операцій (а. с. 129).

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 за фактом викрадення коштів з її карткового рахунку звернулася до правоохоронних органів. Відомості про вказаний злочин було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2022 за № 0001833 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України (а. с. 117, 118).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частинами 1, 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України).

За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 ЦК України).

Як визначено у ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1092 ЦК України, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні послуги», користувач платіжних послуг (далі - користувач) - фізична особа або юридична особа, яка отримує чи має намір отримати платіжну послугу як платник або отримувач (або обидва одночасно) та/або є власником електронних грошей (цифрових грошей Національного банку України), а в разі надання послуг банком - клієнт банку; неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі; неналежний платник - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно); платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки; платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього;

Відповідно до ч. 20 ст. 38 вказаного Закону, користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

В свою чергу, надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції; 3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій) (ч. 3 ст. 68 Закону).

Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629 св 18), від 24 липня 2019 року у справі № 753/16954/16-ц (провадження № 61-24323 св 18), від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877 св 19), від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18 (провадження № 61-18544 св 19), від 07 липня 2021 року у справі № 370/476/16-ц (провадження № 61-10242 св 20), від 17 грудня 2021 року у справі № 263/3704/19 (провадження № 61-1799 св 21), від 13 червня 2022 року у справі № 587/586/21(провадження № 61-19319 св 21).

В контексті розгляду даної справи АТ КБ «Приватбанк» не доведено обставин, які безспірно свідчать про те, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, що відбулися в терміналі самообслуговування в м.Черкаси:

-21.07.2022 о 21:55:15 год. - на суму 29122,96 грн. (сума комісії 1057,96 грн.),

-21.07.2022 о 21:56:16 год. - на суму 23987,60 грн. (сума комісії 922,60 грн.).

Так, у відзиві на зустрічну позовну заяву, педстаник банку, посилаючись на результати проведеної перевірки, вказує на ймовірність передачі даних ОСОБА_1 на фішинговому сайті за гіперпосиланням, яке ймовірно надійшло від шахраїв та подальшим входом в додаток Приват24 з нетипового для клієнта пристрою SAMSUNG.

При цьому належних та допустимих доказів передачі даних клієнтом іншим особам не надано, однак представник банку у відзиві на зустрічну позовну заяву робить висновок про передачу даних ОСОБА_1 стороннім особам, які були використані для списання коштів від її імені.

Таким чином твердження представника АТ КБ «Приватбанк» ґрунтуються на припущеннях та судом до уваги не приймаються.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За встановлених судом обставин, суд виходить з відсутності вини ОСОБА_1 у перерахуванні грошових коштів з її карткового рахунку, що мали місце у терміналі самообслуговування у м. Черкаси, що буде відповідати правовим висновкам Верховного Суду, вихладених у вказаних вище постановах.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Верховний Суд у Постанові Касаційного цивільного суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23), зазначив, що саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Суд, здійснивши системний аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, дійшов висновку про те, що АТ КБ «Приватбанк» належними та допустимими доказами не підтверджено, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції щодо перерахування грошових коштів з її карткового рахунку, оскільки переказ коштів, розміщених на картковому рахунку позивача було здійснено без використання платіжної карти, а доводи представника АТ КБ «Приватбанк», викладені у відзиві на позовну заяву, грунтуються виключно на припущеннях.

При цьому, банком не заперечувався факт того, що були ініційовані не позивачем, а іншими невстановленими особами шляхом застосування шахрайських методів, тобто кошти списано унаслідок шахрайських дій невстановлених осіб.

Відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 не є підставою для відмови у позові останньої.

Інші доводи, викладені представником банку у відзиві на позовну заяву, висновків суду не спростовують, з тих підстав, що саме на банк, який є професійним учасником ринку надання банківських послуг, покладено обов`язок доведення того, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони.

Отже, вирішуючи спір, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , однак звертає увагу позивача за зустрічним позовом, що списання коштів з її рахунку у терміналі самообслуговування 21.07.2022 у м. Черкаси відбулося о 21:55:15 год. та 21:56:16, тому суд задовольняє її вимоги у спосіб зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» відновити стан карткового рахунку позивача № НОМЕР_1 , що існував станом на 21.07.2022 до проведення двох операцій про переказ кощтів в терміналі самообслуговування TS203312 (м. Черкаси, п-т. Перемоги, 36, магазин «Малина») о 21:55:15 год. та 21:56:16 год.

Крім того, суд констатує, що задоволення зустрічного позову виключає задоволення первісного, оскільки, як вбачається з наданої суду банком виписки за договором б/н за період з 02.02.2012 по 20.07.2023 (а. с. 58), яка упорядкована за методом спадання дати операцій, станом на 21.07.2022 (до переказу (списання) коштів в терміналі самообслуговування у м. Черкаси, п-т. Перемоги, 36) ОСОБА_5 мала позитивний баланс по картковому рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 1616,10 грн., а наступні нарахування у якості боргу на цей рахунок здійснювались з урахуванням боргу, який виник після переказу (списання) коштів в терміналі самообслуговування у м. Черкаси.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відпову у задоволенні первісного позову АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, витрати по сплаті судовгго збору, які поніс АТ КБ «Приватбанк» відповідачем не відшкодовуються.

Крім того, оскільки позивач ОСОБА_1 за зустрічним позовом звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то судовий збір, який підлягав сплаті за подання зустрічнорго позову стягується з банку в дохід держави у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 133, 258, 259, 263 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні первісного позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів - задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» відновити стан карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , що існував станом на 21.07.2022 до проведення двох операцій про переказ кощтів в терміналі самообслуговування TS203312 (м. Черкаси, п-т. Перемоги, 36, магазин «Малина») о 21:55:15 год. та 21:56:16 год.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Відомості про сторін:

Позивач (відповідач за зустрічним позовом): Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д;

Відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 липня 2024 року.

Суддя С.І. Сіденко