Провадження №2/523/69/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої - судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 523/22883/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що позивачка ОСОБА_1 є рідною матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 19.01.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було зареєстровано шлюб за актовим записом 17. Від даного шлюбу народилась дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у цивільній справі 522/8917/13-ц від 04.03.2013 року, шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на дошлюбне ОСОБА_3 .

Після розірвання шлюбу, позивачка ОСОБА_1 , дитина ОСОБА_6 та її мати ОСОБА_3 проживали разом. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті матері, дитина ОСОБА_6 мешкає із бабусею ОСОБА_1 . Батько дитини ОСОБА_2 взагалі не цікавиться розвитком, інтересами та здоров?ям дитини ОСОБА_6 , не допомагає матеріально. Позивачка у позовній заяві також вказує на те, що батько ОСОБА_2 зловживав алкогольними напоями, приймав наркотичні речовини та вів аморальний спосіб життя.

Оскільки, відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виховання своєї доньки, не приймає жодної участі в житті дитини, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, та в цілому не виконує свої батьківськи обов`язки по догляду за дитиною, всю турботу про дитину позивачка несе самостійно, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким:

?позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

?встановити піклування та призначити ОСОБА_1 піклувальником неповнолітньої онуки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

? стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 22.01.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.05.2024 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Одна, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Однак, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 , посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В., зареєстрована в реєстрі за № 1829 від 05.10.2023 року, в якій відповідач надає згоду на позбавлення нього батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та просить суд проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради - Тормоса Т. в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи за відсутності представника третьої особи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

По справі встановлено, що 19.01.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було зареєстровано шлюб за актовим записом 17, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення Приморського районного суду м. Одеси у цивільній справі 522/8917/13-ц від 04.03.2013 року.

Від даного шлюбу народилась дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 25.09.2008 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у цивільній справі 522/8917/13-ц від 04.03.2013 року, шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на дошлюбне ОСОБА_3 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного рішення.

Після розірвання шлюбу, позивачка ОСОБА_1 , дитина ОСОБА_6 та її мати ОСОБА_3 проживали разом, що вбачається із позовної заяви.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 31.07.2023 року.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_6 проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Дана обставина відповідачем спростована не була.

І. Висновок суду щодо позовної вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки.

З наявного в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.05.2024 року № 01-05-3/356 вх, орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також вищевказаним висновком встановлено, що відповідно до Довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № С3-39210-ю/о від 23.02.2024 року неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 із 20.02.2014 року.

Згідно інформації, наданої Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №№ 795/24.26-19, 796/24.26-19 від 16.02.2024 року, у неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідні брати: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Батько дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до Довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № С3-40940-ю/о від 23.02.2024 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_2 ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, взагалі не цікавився її розвитком, інтересами та здоров'ям, не допомагав матеріально. Більш того, зловживав алкогольними напоями, приймав наркотичні речовини та вів аморальний спосіб життя. З дитиною батько взагалі не спілкувався, хоча перешкод йому ніхто не чинив.

В матеріалах справи наявна письмова заява ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В., зареєстрована в реєстрі за № 1829 від 05.10.2023 року з якої вбачається, що ОСОБА_10 , діючи вільно, цілеспрямовано, свідомо, добровільно, розумно та на власний розсуд, без будь-якого примусу, як фізичного, так і психічного, бажаючи реального настання правових наслідків, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючи ними, розуміючи значення, умови та правові наслідки своїх дій, цією заявою дає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Повідомляє, що участі у вихованні, навчанні та утриманні дочки він не приймає. Зміст, значення цієї заяви та правові наслідки позбавлення його батьківських прав йому зрозумілі.

Згідно Довідки Одеської гімназії № 47 Одеської міської ради № 116 від 01.04.2024 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається за змішаною формою навчання в 9-му класі вищезазначеного закладу.

Відповідно до Характеристики, наданої Одеською гімназією № 47 Одеської міської ради, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у вищезазначеному закладі з листопада 2016 року. За час навчання ОСОБА_11 проявила себе як старанна та добра учениця. Після смерті матері дитиною опікується тільки бабуся - ОСОБА_1 . Бабуся приділяє достатньо уваги вихованню та навчанню онуки. Тато ОСОБА_11 за весь час навчання в гімназії не приділяв належної уваги вихованню доньки: не приходив на батьківські збори, не забирав дитину зі школи, не цікавився процесом навчання. Жодного разу не зустрічався з класним керівником з приводу навчання та виховання дитини.

Згідно інформації, наданої КНП «Дитяча міська поліклініка № 3» Одеської міської ради № 170 від 22.02.2024 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку вищевказаного закладу, як здорова дитина. В 2018 році була укладена декларація по наданню медичної допомоги з лікарем-педіатром ОСОБА_12 . До поліклініки дівчинку приводить бабуся на профілактичні огляди, чергові щеплення та задля призначення лікування, коли дитина хворіє. Їй надається належний догляд, вона піклується про її здоров'я та доглядає дівчинку.

КНП «Дитяча міська поліклініка № 3» Одеської міської ради надано Висновок про стан здоров'я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 08.03.2024 року щодо неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до листа Центру соціальних служб Одеської міської ради № 04/01-690 від 04.03.2024 року фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЦСС Одеської міської ради у Приморському районі 21.02.2024 року здійснено вихід для проведення оцінки потреб сім'ї/особи батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . На момент на відвідування двері ніхто не відчинив. Зі слів мешканки з сусідньої квартири, з'ясовано, що за даною адресою проживає мати ОСОБА_2 , син з матір'ю давно не мешкає.

Фахівцем із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЦСС Одеської міської ради у Пересипському районі 21.02.2024 року здійснено вихід для проведення оцінки потреб сім?ї/особи бабусі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою: АДРЕСА_3 , складено акт оцінки потреб сім'ї/особи, згідно з яким оселя відповідає всім санітарним нормам, в наявності вода, газ, електропостачання. Для дитини є окреме ліжко, речі відповідного віку та сезону, книжки, наявне місце для занять та дозвілля.

Відповідно до Договору дарування, зареєстровано в реєстрі за № 16593 від 13.10.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частках по 1/4 належить ОСОБА_13 (матері дитини), ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №№ 365083431, 365084028 від 08.02.2024 року, право власності на нерухоме майно за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не зареєстроване.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 375170332 від 19.04.2024 року, право власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстроване.

Відповідно до листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради № 708/03.01-06 від 12.03.2024 року, за архівними даними, станом на 31.12.2012 року, відсутня інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно в м. Одесі за: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради № 1432/03.01-06 від 19.04.2024 року, за архівними даними, станом на 31.12.2012 року, наявна інформація про реєстрацію права власності за фізичними особами ОСОБА_17 , ОСОБА_1 та ще за двома фізичними особами в рівних частках на квартиру АДРЕСА_4 , на підставі Договору дарування, посвідченого Іллічовою Н.А., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 13.10.2002 року р. № 16593, відповідно до реєстраційного запису, зробленого 16.10.2002 року за реєстровим номером 370 у реєстровій книзі 458пр на сторінці 164.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно принципів, закріплених ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно приписів ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з наданих суду доказів.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Так, Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини.

Під час розгляду даної справи суд дійшов обґрунтованого висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно, воно має законну мету у розумінні пункту 2 статті 8 Конвенції.

Статтею 9 Конвенції про права дитини встановлено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

При цьому, встановленні під час розгляду даної справи обставини переконують суд у тому, що відповідач ОСОБА_2 взагалі не має бажання виконувати батьківські функції щодо своєї неповнолітньої дитини. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, зазначені обставини дають суду обґрунтовані підстави для переконання, що через тривалий час окремого проживання між відповідачем та дитиною втрачено родинні зв`язки та розуміння її вікових психологічних особливостей. Батько дитиною не цікавиться, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до дитини, що розцінюється судом як свідоме нехтування своїми обов`язками.

Крім того, така поведінка батька суперечить принципам Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 (принцип 6), в якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Вказані принципи відповідач, як батько, нехтує, оскільки ухиляється від виконання своїх обов`язків батька по вихованню неповнолітньої дитини.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач тривалий час ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не займається її вихованням, не піклується, матеріально не забезпечує, під час розгляду справи не проявив інтересу до стану її здоров`я, не цікавиться фізичним, моральним і духовним розвитком неповнолітньої дитини, а тому суд вважає, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до приписів ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання, однак, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України).

ІІ. Висновок суду щодо позовної вимоги про призначення піклувальником неповнолітньої дитини ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно приписів ч.ч. 1,2 ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Цивільного кодексу України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є бабусею неповнолітньої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

З наявного в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.05.2024 року № 01-05-3/356 вх, орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , піклувальником над неповнолітньою дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також вищевказаним висновком встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (паспорт громадянина України старого зразка Серії НОМЕР_3 , виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області від 15.05.1996 року) виявила бажання оформити піклування відносно своєї неповнолітньої онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та надала відповідний пакет документів до Служби у справах дітей Одеської міської ради.

Відповідно до Довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № С3-39210-ю/о від 23.02.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , поставлена на облік як кандидат в опікуни/піклувальники в Службі у справах дітей Одеської міської ради за № 1501-683 від 14.03.2024 року.

Відповідно до Довідки Суворовського об?єднання управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в Одеській області № 454714 від 16.11.2023 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію за віком.

Згідно з характеристикою, наданою сусідами ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які проживають в будинку АДРЕСА_5 від 04.10.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проявила себе з позитивної сторони, вона доброзичлива, без шкідливих звичок. Жодних нарікань та зауважень з боку сусідів щодо ОСОБА_1 немає.

Відповідно до Медичного висновку, наданого КНП «Консультативно-діагностичний центр № 29» Одеської міської ради № 368 від 23.11.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , медичних протипоказань щодо опікунства немає. Здатна надавати послуги.

Згідно Довідки КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров?я» Одеської обласної ради № 1104 від 30.10.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки Центру не перебуває на психіатричному обліку.

Відповідно до Довідки КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров?я» Одеської обласної ради № 1231 від 30.10.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , згідно з даними з архіву, реєстратури та картотеки Центру не перебуває на наркологічному обліку. При огляді наркологічних захворювань не виявлено.

В заяві ОСОБА_1 зазначила, що у зв?язку з відсутністю технічної можливості на даний момент не має змоги надати довідку про наявність чи відсутність судимості, видану територіальним центром з надання сервісних послуг МВС за місце проживання заявника або через Портал «Дія», зобов?язалася надати таку довідку протягом місяця після закінчення воєнного стану в Україні. ОСОБА_1 попереджена про відповідальність за достовірність наданої Службі у справах дітей Одеської міської ради інформації щодо відсутності судимості.

Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 13.03.2024 року проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 , в результаті якого складено відповідний акт та з?ясовано, що в помешканні для дитини створені всі умови для повноцінного розвитку, навчання та виховання. В наявності необхідна побутова техніка та меблі.

Відповідно до Довідки Служби у справах дітей Одеської міської ради № 08/131 від 02.04.2024 року, неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надала свою згоду стосовно встановлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , піклування відносно неї.

Виходячи зі змісту ст. 63 ЦК України та ст. 244 СК України, опікуном або піклувальником дитини може бути повнолітня фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Частиною 4 статті 167 СК України передбачено, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дитина-сирота - це дитина, в якої померли чи загинули батьки, а також діти, позбавлені батьківського піклування, це зокрема діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав.

Оскільки судом задоволені позовні вимоги в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , суд враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, прийшов до висновку про доцільність призначення її піклувальником бабусю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

ІІІ. Висновок суду щодо позовної вимоги про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

А тому, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 в розмірі частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягають задоволенню.

Згідно приписів ст. 191 ч. 1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів, а також на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. сплачений нею при зверненні до суду з даним позовом.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 164, 166, 170, 182, 183 СК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 81, 141, 247, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити над неповнолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , піклування та призначити її піклувальником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 грудня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в розмірі в розмірі 1073/одна тисяча сімдесят три/грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1073/одна тисяча сімдесят три/грн. 60 коп.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНКОПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП суду невідомо, місце реєстрації: АДРЕСА_7 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, місцезнаходження: 65025, м. Одеса, пр-т. Добровольського, буд. 106.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 серпня 2024 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер