ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/2540/17 Головуючий суддя І інстанції Болибок Є. А.
Провадження № 22-ц/818/2008/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші процесуальні питання
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 04 березня 2024 року, по цивільній справі №619/2540/17, за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Ларко Костянтина Анатолійовича,-

В С Т А Н О В И В :

29 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просив визнати виконавчий документ, а саме, виконавчий лист № 619/2540/17 від 25.01.2019, виданий Дергачівським районним судом Харківської області таким, що не підлягає виконанню. Також просив на час розгляду даного процесуального питання зупинити виконавче провадження ВП № 58325375, що знаходиться на виконанні у державного виконавця Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ Ларка К.А.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 15 грудня 2023 року під час виконання трудових обов`язків на ДП «Харківський автомобільний завод» йому стало відомо про стягнення з нього заборгованості у сумі 129 567,31 грн на користь стягувача. Стягнення відбувається на підставі Виконавчого провадження № 58325375, відкритого державним виконавцем Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ Ларком К.А. Зазначає, що у супровідному листі до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по ВП № 58325375 від 15.11.23 зазначено, що виконавчі дії по вказаному провадженню здійснюються на підставі виконавчого листа № 619/2540/17 від 25.01.2019.

Отже, відкриття виконавчого провадження та вчинення інших виконавчих дій державним виконавцем здійснюється, на його думку, з недотриманням норм процесуального права, передусім ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки прийняття до провадження виконавчого листа відбулось посадовою особою після спливу строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання, встановлених вищевказане нормою протягом трьох років, з наступного дня після набрання відповідного рішення суду законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Вказує, що обставини справи та наявні матеріали свідчать про помилкове видання судом виконавчого документу для пред`явлення до виконання після спливу строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Разом з цим, обов`язок боржника по виконанню вказаного виконавчого документу вважає припиненим з приводу пропуску стягувачем строків для його пред`явлення до примусового виконання.

У письмових поясненнях на заяву державний виконавець ОСОБА_2 просить відмовити у повному обсязі ОСОБА_1 у задоволенні заяви з підстав її необґрунтованості.

Зазначає, що у Харківському ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУМЮ на примусовому виконанні у державного виконавця Ларка К.А. перебуває виконавче провадження № 58325375, згідно з судовим рішенням Дергачівського районного суду Харківської області № 619/2540/17, виданого 25.01.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_4 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП на лікування в сумі 59 768,04 грн, на посилене харчування в сумі 1500,00 грн, на витрати правничої допомоги в сумі 3500,00 грн, а всього 64768,04 грн. Стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_4 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ДТП, в сумі 60 000,00 грн. Загальна сума боргу складає 124 768,04 грн.

25.01.2019 до міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУ у Харківській області звернулась із заявою ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_4 ) із оригіналом цього виконавчого листа Дергачівського районного суду Харківської області № 619/2540/17 від 12.09.2018 (набрання законної сили 04.12.2018). Зазначений виконавчий документ відповідач вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 04.12.2021. На підставі зазначеної норми, у відповідної посадової особи державної виконавчої служби були всі наявні законні підстави виносити постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2019.

Щодо постанови про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.11.2023 прийнятою державним виконавцем ОСОБА_2 у межах примусового виконання рішення у відповідності до вимог Закону. Ураховуючи той факт, що стягувач ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_4 ) пред`явила зазначений виконавчий лист до примусового виконання у межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання (04.12.2021) з дотриманням законних вимог та процесуальних строків, вважає, що зазначений виконавчий лист та прийняті постанови у межах виконавчого провадження № 58325375 державних виконавців мають всі наявні законні підстави для примусового виконання рішення.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 04 березня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою на рішення та дії державного виконавця. У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції або постановити нову ухвалу про задоволення скарги апелянта.

Скарга мотивована тим, що національне законодавство України, що регулює процедуру примусового виконання судових рішень, передбачає строк тривалість виконання, який дорівнює шести місяцям з дня відкриття виконавчого провадження. У спірних правовідносинах бездіяльність державного виконавця призвела до спливу вказаного терміну.

Вважає, що виконавче провадження має бути закритим у серпні місяці 209 року, оскільки відкрито було 12 лютого 2019 року, а постанова державного виконавця по зверненню стягнення на майно та заробітну плату боржника не повинна ухвалюватись.

У відзиві на апеляційну скаргу головний державний виконавець Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУЮ Ларка К.А. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що стягувач ОСОБА_5 25.01.2019 пред`явила виконавчий лист Дергачівського районного суду Харківської області №619/2540/17 від 12.09.2018 до примусового виконання у межах строк пред`явлення виконавчого листа до виконання (04.12.2021) з дотриманням законних вимог та процесуальних строків, державний виконавець прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2019.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд зазначив, що виконавчий лист №619/2540/17 виданий 25.01.2019 року та пред`явлено до виконання у межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання 04.12.2021 з дотриманням законних вимог та процесуальних строків.

Зазначено, що про проведення виконавчої дії ОСОБА_1 був повідомлений у передбачений законом спосіб.

Вказано, що ОСОБА_1 звертаючись до суду зі скаргою, не довів наявність порушення його прав чи свобод рішеннями державного виконавця під час виконання судового рішення, оскільки не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що наслідком винесення державним виконавцем постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника стало здійснення роботодавцем відрахувань із його заробітної плати у більшому розмірі, ніж передбачено законом (50%).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (частина перша 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року у справі № 619/2540/17, провадження № 2/619/112/18, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_4 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, на лікування в сумі 59768,04 грн, на посилене харчування в сумі 1500,00 грн, на витрати правничої допомоги в сумі 3500,00 грн, а всього 64 768,04 грн. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_4 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в сумі 6000,00 грн.

Рішення набрало законної сили 04 грудня 2018 року.

25 січня 2019 року за вказаним судовим рішенням був виданий виконавчий лист.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання в межах визначеного у ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строку - до 04.12.2021.

Так, відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

12 лютого 2019 року державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУ МЮ Мінжаковим Б.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58325375 з примусового виконання виконавчого листа №619/2540/17 виданого 25.01.2019

З копії фіскального чеку від 14.02.2019 ПН 55 вбачається, що ОСОБА_1 було направлено рекомендованим листом постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом виконавчий документ №619/2540/17 виданий 25.01.2019, був пред`явлений стягувачем до примусового виконання 12.09.2019 року, та направлений на адресу ОСОБА_1 , тобто в межах строку, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» та скаржник повідомлений належним чином про існування виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Зазначене правило визначає ті кошти, що складають заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами (ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 2023 року державним виконавцем Ларком К.А. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП 58325375 та звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 , що отримує у ДП «Харківський автомобільний завод» із суми доходів боржника відповідно до вимог чинного законодавства ,що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 129567,31 грн. в тому числі виконавчий збір та витрати , пов`язані з організацією та проведення виконавчих дій.

Таким чином, державний виконавець діяв відповідно до вимог чинного законодавства, та беручи до уваги наведені обставини, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Щодо доводів апеляційної скарги щодо строку виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.11 Закону № 2677-VІ).

Згідно із ст.30 Закону № 2677-VІ державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Згідно з пунктами 6, 8 ч.1 ст.49 Закону № 2677-VІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже за загальним правилом виконавче провадження закінчується фактичним і повним виконанням рішення, а також в інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , неправильно витлумачив закон та дійшов помилкового висновку, що закінчення встановленого ч.2 ст.30 Закону № 2677-VІ строку є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Отже доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи. Оскаржена ухвала суду відповідає нормам цивільного процесуального та матеріального права, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін,

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 04 березня 2024 року залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 02 серпня 2024 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді - І.В. Бурлака.

Ю.М. Мальований.