СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/27951/21

пр. № 2/759/4117/24

18 червня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Кривонос Ю.Р.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі

у грудні 2021 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення нею навчання але не більше 23 річного віку, у розмірі 5000 грн 00 коп. щомісячно.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 15.09.2001 по вересень 2006 р. перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі у якому у них народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.09.2006 рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між подружжям розірвано. У вересні 2021 дочка вступила на навчання до Національного авіаційного університету, є студенткою денної форми навчання факультету екологічної безпеки, інженерії та технології. Відповідач не допомагає, дочка знаходиться на утриманні своєї матері, на підставі чого вона вимушена звернутися до суду.

23.05.2024 від відповідача до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення, в якій, зокрема, відповідач зазначає, що має на утримані ще дві неповнолітні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, ОСОБА_5 є повнолітньою особою та є студенткою за державним замовленням, а тому навчання є безкоштовним. Враховуючи всі обставини, а також те, що відповідач не працевлаштований, тому відповідач не заперечує проти часткового задоволення позову та просить стягнути з нього 2300 грн 00 коп. щомісячно (а.с. 36-38).

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду

відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 09.12.2021 справу розподіллено на суддю Ул`яновську О.В. (а.с 16-17).

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.05.2022 позовні вимоги задоволено (а.с. 30-33).

Ухвалою суду від 06.06.2024 заяву про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2024 задоволено, скасовано заочне рішення суду від 05.05.2022, призначено загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с.52-53).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 58).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, однак зазначив, що позивач не заперечує проти стягнення аліментів з відповідача у розмірі 4000 грн 00 коп. щомісячно.

Представник відповідача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги частково, зазначив, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2500 грн 00 коп. щомісячно.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

ІІІ. Фактичні обставини справи

судом встановлено, що 26.09.2006 рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_5 (а.с. 6).

Відповідно до довідки №149 від 13.09.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є студенткою денної форми навчання факультету екологічної безпеки, інженерії та технології Національного авіаційного університету за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 39).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 40).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду

за змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочку, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч. 1 ст. 184 СК України).

Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини справи, що мають значення для вирішення спору по суті, оцінюючи у сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення нею навчання але не більше 23 річного віку, у розмірі 3500 грн 00 коп. щомісячно.

V. Розподіл судових витрат

відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути у дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Конституції України; Закону України «Про охорону дитинства»; ст.ст. 191, 192, 199, 200, 201 СК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 08.12.2021 та до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2025, але не більше 23 річного віку.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) у дохід держави судовий збір по справі у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська