Справа № 344/3055/24
Провадження № 22-ц/4808/904/24
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої (судді-доповідача) Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Мальцевої Є.Є.

з участю секретаря Шемрай Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у представника Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Уніка» Афанасьєва Сергія Володимировича на рішення Івано-Франківського міського суду від 18 квітня 2024 року, у складі судді Атаманюка Б.М., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року представник ПрАТ «Страхова Компанія «Уніка» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.04.2018 між ПрАТ «СК «Уніка» та ПАТ «КРЕДО БАНК» було укладено договір добровільного страхування на транспорті № 039002/4100/00000012.

Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Renault Тrafic» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (застрахований автомобіль).

Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду від 01.03.2021 у справі № 344/2684/21, ОСОБА_1 12.02.2021 о 10 год. 40 хв. в місті Івано-Франківськ по вулиці Шухевичів 4, керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Renault Trafic державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.36, 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Renault Trafic», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до страхового акту № 00404955 від 04.03.2021, страховиком - ПАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за договором в розмірі 50 258,43 грн, шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок приватної виробничо-комерційної фірми «В.С.К.», що підтверджується платіжним дорученням № 205777 від 05.03.2021. Таким чином, ПАТ «СК «Уніка» виконало свої зобов`язання перед страхувальником, згідно умов договору страхування.

Відповідно до інформації з бази Моторне (транспортне) страхове бюро України, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_4 , яким в момент ДТП керував ОСОБА_1 , була забезпечена полісом ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» № 201861504.

Отже, оскільки позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, а особою відповідальною за завдані збитки у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є страхова компанія винуватця ДТП ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», то позивач 17.03.2021 звернувся до цього страховика із заявою №29628 про виплату страхового відшкодування. Відповідно до платіжного доручення № ЗР031557 від 02.04.2021 останнє перерахувало страхове відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «Уніка» у розмірі 32 685,03грн.

Таким чином, страховик відповідача на виконання свої зобов`язань виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яке включає в себе вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу.

Оскільки коефіцієнт зносу авто не виплачується відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за страховим полісом, відшкодування розміру коефіцієнта зносу замінених складових покладається на винну особу.

На підставі зазначених обставин справи, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 , в порядку суброгації, на користь ПАТ «Страхова компанія «Уніка» відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 17 573,40 грн, а також понесені судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 квітня 2024 року у задоволенні позову ПАТ «Страхова Компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовлено.

На вказане рішення представник ПрАТ «СК «Уніка» подав апеляційну скаргу. Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Вважає, що відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «СК «Уніка» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суброгація це перехід до страховика на підставі відповідного акту права вимоги, яке страхувальник має щодо особи, винної у збитках. Це правило поширюється на страховика лише на суму фактично виплаченого ним страхового відшкодування (передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх (винних) осіб у межах виплаченої суми).

Вважає, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду висловленими у постановах від 28.06.2023 по справі №757/48467/21, від 25.03.2019 у справі №916/696/19, від 03.09.2018 у справі №464/1937/16-ц, від 03.10.2018 у справі №686/17155/15-ц та від 03.12.2020 у справі №352/1384/18.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Відповідач ОСОБА_1 правом на подачу відзиву не скористався.

Представник апелянта в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили, а відтак колегія суддів відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України дійшла висновку про розгляд справи у відсутності сторони позивача.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги, вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що між ПрАТ «СК «Уніка» та потерпілим - ОСОБА_2 виникли не страхові, а позадоговірні відносини, пов`язані з фактичною виплатою фізичного зносу пошкодженого автомобіля на суму 17 573,40 грн. При цьому, вказані виплати не можуть бути стягнуті з винуватця ДТП (відповідача) в порядку суброгації (уступки права), оскільки така виплата здійснена без достатньої правової підстави. Відповідно, порядок повернення таких грошових коштів регулюється ст. 1212 ЦК України, а право вимоги до завдавача шкоди про стягнення відшкодування фізичного зносу автомобіля належить виключно потерпілій особі.

З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно з постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області по справі № 344/2684/21 від 01.03.2021. водій ОСОБА_1 12.02.2021 о 10 год. 40 хв. в місті Івано-Франківськ по вулиці Шухевичів 4, керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, та скоїв зіткнення з транспортним засобом Renault Trafic, державний номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.36, 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.17-19).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

04.04.2018 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та ПАТ «КРЕДО БАНК» було укладено договір добровільного страхування на транспорті № 039002/4100/00000012. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Renault Тrafic», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 (застрахований автомобіль) (а.с.15).

Згідно полісу №201861504 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_6 НОМЕР_7 , яким в момент ДТП керував ОСОБА_1 , була забезпечена полісом ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» (а.с.16).

15.02.2021 потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , звернувся до страховика ПрАТ «СК «Уніка» з заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.20-23).

16.02.2021 було проведено огляд транспортного засобу, про що складено протокол огляду транспортного засобу. Відповідно до ремонтної калькуляції системи Аudаtех № 00404955 від 01.03.2021, вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу складає 63 731,05грн. (а.с.25-29).

Відповідно до рахунку виданого приватною виробничо-комерційною фірмою «В.С.К.» № від 01.03.2021, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля складає 58 557,07 грн. (а.с.30).

Згідно страхового акту № 00404955 від 04.032021 страховиком - ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за договором в розмірі 50 258,43 грн., шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок приватної виробничо-комерційна фірма «В.С.К.», що підтверджується платіжним дорученням № 205777 від 05 березня 2021 року (а.с.33-35).

02.04.2021, згідно платіжного доручення № ЗР031557, ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» перерахувала страхове відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «Уніка» у розмірі 32 685,03 грн. Згідно листа ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» від 02.042021 (вих.№3516), сума страхового відшкодування розрахована з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0.554) на складові, що підлягають заміні - розмір матеріального збитку становить - 35285,03 грн (а.с.37-38).

Договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Пунктом 32.7 частини 1 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (надалі Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Так, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у розмірі коефіцієнту зносу деталей транспортного засобу, що замінюються, повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Подібні правові висновки висловлено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі №420/998/18 (провадження №61-11714св19).

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ПрАТ «СК «Уніка» згідно страхового акту № 00404955 від 04.03.2021 здійснено виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування на транспорті № 039002/4100/00000012 в розмірі 50 258,43 грн.

Страховик відповідача ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» здійснив виплату страхового відшкодування без урахуванням коефіцієнта фізичного зносу у розмірі 32 685,03 грн.

Надані позивачем докази свідчать про наявність підстав для стягнення з відповідача вартості зносу деталей транспортного засобу у розмірі 17573,40 грн, що були фактично сплачені страховою компанією.

Таким чином, відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» після виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту в межах фактичних витрат дійсно перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду в межах суми страхової виплати (страхового відшкодування), тобто до ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції, допустивши порушення норм матеріального права, не повно встановив обставини у справі та оцінив наявні в ній докази, та, як наслідок, дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених підстав, апеляційна скарга представника позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», підлягає задоволенню, а рішення Івано-Франківського міського суду від 18 квітня 2024 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

За правилом ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даній справі судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду склали 3028 грн. Судові витрати позивача по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги склали 4542 коп.

Отже, з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на відшкодування судових витрат підлягає стягненню 7570 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Уніка» Афанасьєва Сергія Володимировича задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 18 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (код ЄДРПОУ 112, м. Київ, вул. Теліги Олени, 6 літ. В) відшкодування завданої майнової шкоди в сумі 17573 гривні 40 коп. та 7570 гривень сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 липня 2024 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

Є.Є. Мальцева