Справа № 216/7395/23
провадження 2/216/887/24
РІШЕННЯ

іменем України

29 травня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Цимбалістенко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме просить стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обґрунтовуючи заявлену позовну вимогу позивач посилається на те, що з червня 2014 року по травень 2015 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 08 квітня 2019 року рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року, зменшено з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів зменшено з врахуванням того, що у відповідача на утриманні було двоє неповнолітніх дітей та донька, яка продовжувала навчання, а також батьки, які потребували матеріальної допомоги. На даний час матеріальне становище відповідача змінилося, він не надає матеріальної допомоги доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка закінчила навчання в Харківській Державній академії фізичної культури. Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досягла повноліття і не потребує матеріальної допомоги у вигляді аліментів. Їх сумісний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом з дитинства, постійно хворіє, потребує постійного лікування, знаходиться на обліку у невролога, офтальмолога, ортапеда, батько дитини не приймає участі у витратах на дитину, окрім стягуваних аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом.

ІІ. Рух справи.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2024 відкрито провадження у справі № 216/7395/23, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно відповідачу надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для подання до суду відзиву, оформленого відповідно до вимог статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, на позовну заяву та всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

01.04.2024 року від відповідача, засобами поштового зв`язку, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що кошти про стягнення яких просить позивач є додатковими в розумінні ст. 185 СК України, позивач не обгрунтувала свою вимогу про зміну розміру стягуваних аліментів. Зауважив, що між ним то позивачем домовлено порядок виплати та розмір аліментів. Починаючи з вересня 2022 року по березень 2024 року ОСОБА_1 щомісячно отримує аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн., вважає, що розмір аліментів, що отримує позивач на утримання їх дитини перевищує рекомендований розмір аліментів, який визначений в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (стаття 275 ЦПК України).

Згідно з частиною 2 статті 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що від сумісного проживання сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 23.04.2015 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

На підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року, зменшено з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Після набрання чинності даним рішенням суду з виконання відкликано виконавчий лист, виданий Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/5300/15-ц про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.08.2023, що підтверджено довідкою військовій частині НОМЕР_2 № 1281 від 29.08.2023.

На час розгляду справи, відповідач припинив сплачувати аліменти на користь повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з закінченням навчання, та на користь доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з досягнення нею повноліття.

Вказані обставини відповідач не оспорює та у відзиві на позовну заяву не заперечує.

Крім того, в мотивувальній частині рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року про зменшення розміру аліментів вказано, що на утриманні в позивача перебуває батько, який є непрацездатного віку та його єдиним джерелом доходу є пенсія.

Між тим, як на підставу для відмови в задоволенні позову відповідач не посилається на таку обставину у відзиві на позовну заяву, зокрема не вказує про наявність на його утриманні батьків непрацездатного віку.

Як вбачається із матеріалів справи, неповнолітня дитина сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_3 від 17.11.2022. Також на підтвердження стану здоров`я дитини позивач надала виписку з медичної картки, висновок дитячого психіатра.

Позивач зазначає, що наразі цих аліментів недостатньо для гармонійного розвитку дитини та враховуючи його стан здоров`я, тоді як відповідач є працездатним та отримує регулярний дохід, та в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач є працездатною людиною, окрім спільної з позивачем дитини, відповідач має трьох дітей від інших шлюбних відносин, зокрема утримання доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час розгляду справи припинено, що не оспорює відповідач, крім того відповідач є військовослужбовцем та отримує постійний дохід, що підтверджується довідкою війської частини.

ІV. Норми права, застосовані судом при вирішенні даного спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх заміняють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

V. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні даного спору.

З аналізу вищевказаних положень чинного законодавства вбачається, що одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ЗаконуУкраїни «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, зокрема від 0 до 6 років складає 2536 грн., від 6 до 18 років в сумі 3196 грн.

Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дитини, що, в свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану.

Також суд виходить з того, що змінюються потреби в коштах для утримання і розвитку дітей, тому виникли достатні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення розміру аліментів.

Отже, на думку суду, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду від 08.04.2019 у справі № 216/2307/18 пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів.

Крім того відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження неможливості сплати аліментів на утримання його дитини в більшому розмірі.

Надані відповідачем платіжні інструкції на підтвердження виплат позивачу на утримання сина за період з вересня 2022 року по березень 2024 року, слугують додатковим доказом спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, аніж присуджено рішенням суду від 08.04.2019 у справі № 216/2307/18.

З огляду на те, що відповідач є здоровою працездатною людиною, враховуючи загальновідомий рівень життя в Україні, а також щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, суд вважає, що позивач має право на зміну розміру аліментів з 1/6 на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки розмір аліментів, визначений рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.04.2019 у справі № 216/2307/18, на даний час є недостатнім для утримання дитини через те, що в силу свого віку діти потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту.

Така зміна розміру аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Разом з цим, суд, співмірно з обставинами справи враховує встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

VІ. Висновки суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.04.2019 у справі № 216/2307/18, та стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

На переконання суду, саме такий розмір аліментів узгоджується з вимогами закону, відповідатиме інтересам дітей, покриватиме частину витрат на дитину і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а також забезпечить реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушить правил щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, підстав для відступу від якого не встановлено і не доведено.

Разом з тим, у справах за позовом стягувача аліментів про збільшення розміру аліментів, він має довести обставини, які б свідчили про те, що матеріальний стан платника аліментів з часу присудження аліментів значно покращився. В даному випадку достатньою самостійною підставою для задоволення позову є ті обставини, що платник аліментів на час розгляду справи про збільшення розміру аліментів вже не сплачую аліменти на дитину, яка досягла повноліття та на дитину, яка закінчила навчання.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач у разі зміни (покращення) матеріального стану відповідача та погіршення стану здоров`я дитини не позбавлена права звернутися до суду із позовом не лише про збільшення розміру аліментів, а і про зміну способу стягнення аліментів.

Також суд роз`яснює, що позивач посилаючись на понесення додаткових витрат у зв`язку із лікуванням та проходженням обстеження дитини, не позбавлена можливості звернутись з позовом щодо стягнення додаткових витрат, понесених на лікування, які стягуються одноразово, лише у разі не вирішення батьками в добровільному порядку витрат щодо лікування дитини.

VІІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач в силу приписів п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

2. Змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.04.2019 у справі № 216/2307/18, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

4. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; адреса проживання за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ; адреса проживання за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О.В. Цимбалістенко