ЄУ №712/8812/24
Провадження №2-н/712/824/24
УХВАЛА

29 липня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі судді Стеценко О.С., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу заявнику слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 165 ЦПК України визначені підстави для відмови у видачі судового наказу. Зокрема, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Як вбачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 705023 від 24.07.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржник має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території України, що є загальновідомою інформацією, доказів проживання боржника на території, що підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси, до заяви не додано та судом не встановлено.

Доданий до заяви витяг з реєстру територіальної громади № 2023/000653263 від 26.01.2023 стосується ОСОБА_4 , який не є стороною у справі.

Стаття 169 ЦПК України містить імперативні вимоги до дій суду після видачі судового наказу.

Так, згідно із ч. 2 ст. 169 ЦПК України одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Ураховуючи, що боржник зареєстрований у місті Лисичанськ, що наразі є тимчасово окупованою територією України, з інформації, що міститься на офіціальному порталі АТ «Укрпошта», вбачається, що на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, АТ «Укрпошта» не пересилає пошту.

Отже, суд позбавлений можливості надсилати поштову кореспонденцію боржнику за зареєстрованою адресою проживання, що є порушенням його прав.

Як зазначено вище, заява про видачу судового наказу не містить жодного доказу на підтвердження проживання боржника у м. Черкаси.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи підстави звернення саме до Соснівського районного суду м. Черкаси, до заяви додано ймовірно скріншот з Єдиного порталу державних послуг «Дія», де зазначено, що жінка, ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ймовірно заявниця), та жінка, ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ймовірно донька), мають фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Указаний документ є недопустимим доказом.

До того ж, у заяві зазначено і доданими документами підтверджено факт проживання заявниці з донькою в Республіці Польща.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» витяг з реєстру територіальної громади - документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу.

Відповідно до п. 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509, довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Правила альтернативної підсудності передбачають прив`язку не просто до будь-якого місця проживання позивача, а саме до зареєстрованого, яке відповідно до законодавства України може бути лише одним з декількох на вибір позивача.

Указана правова позиція узгоджується з Постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного суду № 554/7669/21 від 24.06.2024, де зазначено, що позови, наведені у ч. 1 ст. 28 ЦПК України, не можуть пред`являтися за фактичним місцем проживання або перебування позивача відмінним від зареєстрованого.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності

За таких обставин, у видачі судового наказу ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини слід відмовити.

Керуючись ст.ст.161, 162, 165, 258, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Стеценко