Справа № 211/4329/24
Провадження № 4-с/211/14/24
У Х В А Л А

іменем України

31 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Костенко Є.К.,

за участі секретаря судового засідання Анохіної Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуманової Наталії Олегівни, заінтересована особа ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову та про скасування арешту на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

8 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на бездіяльність державного виконавця.

В обґрунтування підстав скарги зазначає, що йому на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 26 квітня 2024 року мати скаржника ОСОБА_2 , маючи нотаріально посвідчену довіреність на продаж квартири за вищевказаною адресою, звернулася до державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситник О.О, але отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з якою було встановлено наявність обтяження на нерухоме майно, номер запису: 19644963, вчинений на підставі постанови Довгинцівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, серія та номер 53196251, виданої 21.03.2017. 13 травня 2024 року ОСОБА_2 звернулася з заявою до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про надання інформації та зняття арешту на нерухоме майно. У зв`язку з цим скаржнику стало відомо, що арешт на належне ОСОБА_1 нерухоме майно, було накладено 21.03.2017 у зв`язку із виникненням заборгованості зі сплати аліментів при примусовому виконанні виконавчого листа №211/3130/16-ц, виданого 19.10.2016 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також, державною виконавчою службою було повідомлено, що станом на 22.04.2024 боржник не має заборгованості зі сплати аліментів, але у знятті арешту було відмовлено. Скаржник вважає, що такими діями старшого державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуманової Наталії Олегівни порушується гарантоване законодавством право приватної власності ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він і звертається до суду із скаргою на ді/ державного виконавця та про скасування арешту з нерухомого майна.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2024 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуманової Н.О., заінтересована особа ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову та про скасування арешту на нерухоме майно прийнято до провадження та призначено до розгляду.

29 липня 2024 року надійшов відзив старшого державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуманової Н.О. Проти скарги державний виконавець заперечує та просить відмовити у її задоволенні, пояснюючи це тим, що у відділі на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №211/3130/16-ц, виданий 19.10.2016 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим, що у період з 13.07.2016 по 30.04.2017 у межах вказаного виконавчого провадження утворилася заборгованість у розмірі 13226, 57 грн, нею 21.03.2017 року було винесено постанову про арешт майна боржника. Державним виконавцем не заперечується, що на теперішній час заборгованість відсутня і платежі носять регулярних харктер, разом із цим, наголошує, що за боржником зареєстровано лише спірне нерухоме майно. При відчуженні вказаного майна судове рішення не буде забезпечено в інший спосіб, як того вимагає п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», тому будуть відсутні будь-які гарантії на подальшу виплату аліментів.

Заявник ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату і час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Старший державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуманова Н.О. до суду не з`явилася, про дату і час судового розгляду була повідомлена належним чином, у відзиві зазначела про розгляд скарги без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 з`явилася до суду поза межами судового розгляду, на питання суду з приводу її правового статусу у даному виконавчому провадженні пояснила, що є мамою скаржника та здійснює представництво його інтересів на підставі довіреності, виданої консулом Генерального консульства України у м. Люблені, Республіка Польща, від 06.11.2023 №570/4-2350. Разом із цим, дана довіреність видана на вчинення дій, пов`язаних з відчуженням квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та не передбачає можливості представляти інтереси ОСОБА_1 в суді. Крім того, судом було досліджено надані представником державної виконавчої служби матеріали виконавчого провадження №53196251 та встановлено, що стягувачем у цьому провадженні є ОСОБА_4 , боржником ОСОБА_1 , тому ОСОБА_2 не є стороною у цьому виконавчому провадженні, а отже згідно з приписами ст.ст. 447, 450 ЦПК України її участь у судовому розгляді скарги не передбачена.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою старшого державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Чумановою Н.О. від 26.12.2016 відкрито виконавче провадження ВП №53196251 з примусового виконання виконавчого листа №211/3130/16-ц, виданого 19.10.2016 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 13.07.2016 та до досягнення дитиною повноліття (а.п. 37, 40).

Постановою державного виконавця від 21.03.2017 у зв`язку з ухиленням боржника від сплати аліментів, через що утворилася заборгованість понад три місяці, було накладено арешт на нерухоме майно боржника за адресою: АДРЕСА_1 (а.п. 20).

Інформаційною довідкою №376226748 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підтверджено, що станом на 26.04.2024 існує обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна, накладене згідно з постановою Довгинцівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетрвській області від 21.03.2017, серія і номер: 53196251 (а.п.19). Даний факт підтверджено і у відзиві старшого державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Чумановою Н.О.

Згідно з розрахунком заборгованості по стягненню аліментів, вбачається, що сума заборгованості боржника ОСОБА_1 по аліментам з грудня 2016 року та станом на початок червня 2018 року складала 20022,17 грн., у цьому ж місяці боржник почав її погашення (а.п. 24-26).

Відповідно до довідки старшого державного виконавця від 22.04.2024 №вих.64992/11 станом на 22.04.2024 заборгованість за виконавчим документом №211/3130/16-ц, виданого 19.10.2016 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 13.07.2016 та до досягнення дитиною повноліття відсутня.(а.п.21).

Вирішуючи скаргу по суті суд виходить з того, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент накладання арешту) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент накладання арешту) було передбачено, що за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Враховуючи зазначене, оскільки матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 мав заборгованість зі сплати алементів більше ніж три місяці, а саме з грудня 2016 року, державним виконавцем правомірно було винесено постанову про арешт його майна від 21.03.2017.

Згідно з ч. 5 ст. 13 цього Закону, постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених ч. 4 ст.59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Пунктом 7 ч. 4 ст. 59 Закону передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, серед іншого, може бути погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Отже, підставою для застосування п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, по-перше, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, по-друге, існування іншого способу забезпечення виконання рішення ніж звернення стягнення на майно боржника.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право кожної дитини на достатній життєвий рівень.

Суд не заперечує, що на теперішній час у ОСОБА_1 відсутня заборгованість за періодичними платежами, але враховує, що арешт майна боржника був застосований для забезпечення реального виконання рішення, а тому наявними мають бути гарантії його виконання до досягнення дитиною повноліття у інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Доказів на підтвердження, що вартість арештованого майна є неспівмірною із обсягом вимог за судовим рішенням про стягнення аліментів, боржником не надано, як і не надано жодних відомостей про його офіційне працевлаштування на території України. Натомість, наявна в матеріалах справи довіреність, видана консулом Генерального консульства України у м. Люблені, Республіка Польща, від 06.11.2023 №570/4-2350, опосередковано свідчить про те, що скаржник взагалі проживає за межами України.

Крім того, суд приймає до уваги, що у боржника існувала заборгованість зі сплати аліментів, у зв`язку із чим і був накладений арешт на його майно, а тому гарантій та підстав вважати, що він і в подальшому буде сумлінно виконувати цей обов`язок не має.

Доводи, викладені боржником у скарзі щодо своєчасної сплати аліментів на теперішній час суд не приймає до уваги, оскільки сама по собі сплата за певний період заявником аліментів після того, як він допустив виникнення заборгованості в істотному розмірі, не свідчить про те, що виконання рішення є забезпеченим в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника у розумінні п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, забезпечення виконання рішення, яким передбачено стягнення періодичних платежів, зокрема, аліментів, має бути реальним, а не декларативним.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 26 травня 2021 року у справі № 490/6309/16-ц, від 20 грудня 2021 року у справі № 646/7134/19, від 23 вересня 2022 року у справі № 554/1119/21, від 29 січня 2024 року у справі № 645/2710/17.

Виходячи з принципу та презумпції обов`язковості для виконання судових рішень, що набрали законної сили (ч.1 ст. 18 ЦПК України), саме на боржнику лежить тягар доведення того, що виконання рішення зі сплати аліментів забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Наведений процесуальний обов`язок боржником не виконано, натомість дії державного виконавця узгоджуються із приписами Закону України «Про виконавче провадження» та, за встановлених обставин, відповідають забезпеченню якнайкращих інтересів дитини до досягнення нею повноліття.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 452 ЦПК України, яка передбачає, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги. Таким чином, відсутні підстави для повернення сплаченого скаржником судового збору.

Враховуючи викладене, суд дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуманової Наталії Олегівни, заінтересована особа ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову та про скасування арешту на нерухоме майно відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Костенко Є. К