Справа № 581/549/24
Провадження № 2/581/285/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2024 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Липова Долина цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Зміст заявлених до суду вимог

У червні 2024 року АТ «ПРАВЕКС БАНК» звернулося через систему «Електронний суд» до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 21 серпня 2020 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 356RPUA202340003, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 85000 грн 00 коп на споживчі цілі на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового харахтеру викорирстання. Позивач зазначає, що відповідач своїм підписом повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору, підтвердивши факт того, що він ознайомився з умовами кредитного договору та не заперечує проти них. Відповідно до додатку № 1 до договору кредиту № 356RPUA202340003 від 21 серпня 2020 року Таблиці обчислення загальної вартості споживчого кредиту для позичальника (споживача) та реальної процентної ставки за кредитом, в тому числі Графік платежів за кредитом, згідно з яким зазначено детально строк кредиту 60 місяців, загальна вартість кредиту 173051 грн 99 коп, щомісячний платіж позичальника становить 2749 грн 52 коп, крім останнього який складає 2708 грн 01 коп. АТ «ПРАВЕКС-БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору. Таким чином, в порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 14 лютого 2024 року має заборгованість в загальному розмірі 95193 грн 59 коп., яка складається з: 68374,80 грн - заборгованості за тілом кредиту, 26818,79 грн - заборгованість за відсотками. Позивач у позовних матеріалах зазначав про те, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, не зважаючи на відсутність в заяві прямої вказівки на солідарну відповідальність, а тому дружина відповідача ОСОБА_2 вказана у позовній заяві як солідарний відповідач по справі. Із метою повернення грошових коштів позивач неодноразово звертався до відповідача та його дружини з відповідною вимогою, але до цього часу жодної суми не повернуто. На даний час відповідачі заборгованість за договором не погашають, що є порушенням законних прав АТ «ПРАВЕКС-БАНК», у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості в розмірі 95193 грн 59 коп та сплачений позивачем за пред`явлення позову до суду судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп.

Позиція позивача, співвідповідачів у даній справі

Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.1 ч.7 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві не заперечує проти розгляду справи у за відсутності представника банку та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Співвідповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання повторно не з`явився, заперечень проти позову (відзиву) не надав.

Співвідповідач ОСОБА_2 у поданому суду відзиві на позов, заперечувала проти його задоволення в частині солідарного стягнення боргу з неї, як із колишньої дружини ОСОБА_1 . Зазначала про те, що на момент укладення кредитного договору вона дійсно перебувала із співвідповідачем у шлюбі, який в судовому порядку розірвано у грудні 2023 року, проте зазначений договір він укладав без її згоди, як його дружини, а отримані на споживчі цілі кошти не були витрачені її чоловіком в інтересах сім`ї (за ці кошти не придбано жодного рухомого чи нерухомого майна для потреб сім`ї); також вона не була поручителем при забезпеченні виконання її чоловіком укладеного ним кедитного договору. Просила суд відмовити у задовленні позову про солідарне стягнення із неї разом із її колишнім чоловіком боргу по кредитному договору. Подала заяву про розгялд справи у її відстуність.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 27 червня 2024 року даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 12 серпня 2024 року. 12 серпня 2024 року розгляд справи відкладено до 26 серпня 2024 року у зв`язку з першою неявкою у судове засідання відповідачів. 26 серпня 2024 року спір вирішено по суті.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

21 серпня 2020 року між Акціонерним товариством «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 356RPUA202340003, своїм підписом позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився із умовами кредитного договору та не заперечує проти них (а.с.19-25). За умовами кредитного договору кредитор зобов`язувався надати кошти на споживчі цілі на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання у користування позичальнику кредит у розмірі 85000 грн, а позичальник зобов`язувався прийняти, використовувати за цільовим призначенням, повернути (погасити) кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі на умовах встановлених в кредитному договорі. Відповідно до п.11.3 кредитного договору даний договір діє від дня його підписання до повного виконання зобов`язання за цим договором. Згідно з п.3 особливої частини кредитного договору банк видає позичальнику кредит на строк до 20 серпня 2025 року. Відповідно до п.2 особливої частини кредитного Договору цільове призначення (мета) кредиту на споживчі цілі. Згідно з п.п.4.1 кредитного договору кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, зазначений у п.5 особливої частини договору, а саме: НОМЕР_1 . Відповідно до п.4 особливої частини кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 18,99%. У разі настання відкладальної обставини передбаченої у п.1.7 процентна ставка змінюється до 29,99%. Пунктом 3.1 особливої частини кредитного договору, дата щомісячних платежів за Кредитним договором, в тому числі сплати процентів до 21 числа кожного місяця.

Відповідно до п.п.4.10 кредитного договору проценти нараховуються банком протягом строку на який надається кредит. Згідно з п.п.4.11 договору проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, протягом процентного періоду зазначеного в пп.4.1 особливої частини договору. Нарахування процентів здійснюється із застосуванням методу «факт/факт» (фактична кількість днів у процентному періоді та фактична кількість днів у році).

Відповідно до п.п.4.2 кредитного договору позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом щомісяця в строки, вказані в п.3.1 особливої частини. Погашення відбувається шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок позичальника (зазначений в п.5 особливої частини кредитного договору), вказаних в колонці «Погашення заборгованості» графіку платежів за договором, що вказаний в таблиці обчислення загальної вартості кредиту згідно додатку № 1 до даного договору.

Згідно додатку № 1 до договору кредиту від 21 серпня 2019 року, таблиці обчислення загальної вартості споживчого кредиту для позичальника (споживача) та реальної процентної ставки за кредитом, в тому числі графік платежів за кредитом, згідно якого зазначено детально строк кредиту - 60 місяців, загальна вартість кредиту 167960,49 грн., загальні витрати по кредиту 82960,49 грн (а.с.19-27). Відповідно до п.п.6.1.2 кредитного договору банк при настанні подій, зазначених у п. 9.1 кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором. Згідно п.9.1 кредитного договору банк має право достроково припинити строк користування кредитом та вимагати погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі, включаючи сплату суми боргу за кредитом, що залишилась, належних процентів, пені та інших платежів та відшкодування завданих банку збитків у разі настання будь-якої з подій зазначених в цьому пункті договору, які сторони домовились вважати суттєвим порушенням умов цього договору. Відповідно до п.3.1 кредитного договору при непогашені заборгованості позичальника перед банком в повному обсязі банк звертає стягнення на майно та кошти позичальника, відповідно до діючого законодавства.

На виконання умов вищевказаного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. За заявою позичальника від 21 серпня 2020 року до АТ «ПРАВЕКС-БАНК» надав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 85000 грн на рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується меморіальним ордером № 300266856 від 21 серпня 2020 року (а.с.12,13).

Із двох виписок по особовим рахункам (IBAN), відкритих у банку на ім`я ОСОБА_1 , та розрахунку боргу по кредитному договору, за період з 21 серпня 2020 року по 23 квітня 2024 року за договором № 356RPUA202340003 вбачається використання відповідачем ОСОБА_1 наданих йому кредитними коштами кредитними коштами із загальним погашенням (сплатою) коштів по кредиту в розмірі 16625 грн 20 коп (а.с.11,14-18).

Проте, відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував та згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № 356RPUA202340003 від 21 серпня 2020 року станом на 14 лютого 2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ПРАВЕКС-БАНК» становить 95193,59 грн, яка складається з: 68374,80 грн - заборгованість за тілом кредиту, 26818,79 грн. - заборгованість за відсотками.

У лютому 2024 року позивач направляв цінними листами з описом вкладення кожному зі співвідповідачів досудові вимоги щодо дострокового погашення боргу за кредитним договором № 356RPUA202340003 у розмірі 95193,59 грн. Відповіді співвідповідачів на них у матеріалах справи відсутні (а.с.35-37).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2023 року розірвано шлюб, укладений 12 липня 2019 року у Роменському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 111. Рішення суду набрало законної сили 11 січня 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115538654)(а.с.74-75).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.ст.526, 530 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч.1,3,4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Висновки суду по суті заявлених вимог

а) щодо стягнення боргу зі співвідповідача ОСОБА_1 :

Із матеріалів справи вбачається, що 21 серпня 2020 року АТ «Правекс Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір про отримання останнім на споживчі цілі 85000 грн зі сплатою фіксованої процентної ставки на рік 18,99 % з підписанням додатку № 1 до цього правочину, що є підтвердженням фактичної обізнаності цього відповідача про права та обов`язки по кредитному договору, із узгодженням усіх істотних умов, які є обов`язковими для такого виду правочинів.

Банк, пред`являючи позовні вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом (сума, яку фактично отримав у борг позичальник ОСОБА_1 ), стягнути борг за відсотками за користування кредитом.

Із наданих позивачем банківських виписок та розрахунку відкритих та облікованих за ОСОБА_1 вбачається те, що зазначений відповідач користувався кредитними коштами та вносив кошти на погашення поточної кредитної заборгованості. Також будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості, відповідачем за вказаним кредитним договором, суду не надано.

Ураховуючи подання позивачем достатніх належних та допустимих письмових доказів, які підтверджують виникнення кредитних правовідносин між сторонами спору, та наявність заборгованості за кредитним договором № 56RPUA202340003 від 21 серпня 2024 року, та те, що співвідповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав умови кредитного договору, допустивши прострочення платежів, та не подав суду жодних доказів, які би спростували доводи заявленого позову, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог АТ «ПРАВЕКС-БАНК» до цього співвідповідача у повному обсязі.

б) щодо вимоги банку про солідарне стягнення з двох співввідповідачів боргу за кредитним договором:

Звертаючись до суду з даним позовом, АТ «ПРАВЕКС-БАНК», як на підставу позовних вимог про солідарне стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором, посилався на те, що вказаний кредит був отриманий позичальником ОСОБА_1 , який перебуває у зареєстрованому шлюбі із іншим співвідповідачем ОСОБА_2 , а відтак в інтересах сім`ї, а тому подружжя має нести солідарну відповідальність по погашенню вказаного кредиту.

Судом установлені ті обставини, що у п.2,6 особливої частини кредитного договору № 356RPUA202340003 від 21 серпня 2020 року зазначено, що кредит надається ОСОБА_1 на споживчі цілі, позичальник станом на день укладання кредитного договору перебував у шлюбі із ОСОБА_2 ; з метою забезпечення цього кредитного зобов`язання договір поруки із тодішньою дружиною відповідача не укладався.

Правовий аналіз ч.4 ст.65 СК України формує у суду висновок про те, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Водночас, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів укладення кредитного договору ОСОБА_1 саме в інтересах сім`ї, а також того, що кредитні кошти використані саме в інтересах сім`ї (включаючи, придбання для сім`ї цінного рухомого чи нерухомого майна). Тому суд не вбачає правових підстав уважати другого з подружжя, в даному випадку співвідповідачку ОСОБА_2 , як зобов`язану особу (солідарного боржника), та не пов`язує виникнення у неї обов`язків за укладеним кредитним договором її чоловіком із урахуванням сутності її заперечень проти позову, при відсутності у матеріалах справи документальних підтверджень надання нею згоди на отримання кредиту іншим із подружжя й доказів використання кредитних коштів на потреби їх тодішньої сім`ї.

Отже, оцінивши в сукупності надані суду докази в цій частині позову, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем отримання співвідповідачем ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним договором № 356RPUA202340003 від 21 серпня 2020 року та їх використання в інтересах створеної із ОСОБА_2 сім`ї, а тому вказаний договір не створює будь-яких обов`язків для співвідповідача ОСОБА_2 . Із урахуванням наведеного вище, у задоволенні позову в частині солідарного стягнення боргу за кредитним договором із співвідповідача ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

Вищенаведений висновок суду узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах № 6-163цс12 від 20 лютого 2013 року, від 14 вересня 2016 року у справі № 334/5907/14-ц (провадження N 6-539цс16), від 25 вересня 2019 року у справі № 569/2255/17 (провадження № 61-6203св19), від 04 грудня 2019 року у справі № 235/5555/16-ц (провадження № 61-28858св18), від 12 лютого 2020 року у справі № 2-2093/10 (провадження № 61-34656св18), а посилання позивача на судову практику висловлену у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №205/5882/18, суд уважає неправильним, оскільки правовідносини у зазначеній справі не є подібними до спірних правовідносин у даній справі та пов`язується із іншим формулюванням підстави позову у справах (у зазначеній постанові касаційного суду спір стосувався стягнення кредитної заборгованості одного із подружжя, який на отримані кошти придбав нерухомість, яка використовувалася сім`єю за призначенням, що є повністю відмінним із даною справою, де відомості про придбання будь-якого майна одним із подружжя в інтересах сім`ї у матеріалах справи відсутні).

Також, суд уважає, що право позивача на майно у виді наданих в користування грошових коштів разом із процентами також захищається та практично гарантується ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі грошові кошти в автономному значенні є майном банківської установи, «існуючим майном», яке добровільно та у визначені строки не повертається іншою особою (відповідачем ОСОБА_1 у даній справі) (п.48 рішення Європейського суду з прав людини від 23 листопада 1983 року у справі «Van der Mussele v. Belgium»).

Розподіл судових витрат по справі

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Суд, ураховуючи повне задоволення заявленого позову уважає, що з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача 2422 грн 40 коп повернення сплаченого АТ КБ «ПриватБанк» судового збору при його зверненні до суду з даним позовом.

Керуючись ст. 2,4,12,13,81,89,141,263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити частково позов Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором № 522RPUA191770001 від 26 червня 2019 року в розмірі 95193 грн 59 коп., яка складається з: 68374,80 грн - заборгованості за тілом кредиту, 26818,79 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПРАВЕКС-БАНК» повернення судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Відмовити Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» у задоволенні іншої частини позовних вимог до ОСОБА_2 у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС БАНК» (місцезнаходження юридичної особи: пр. Леоніда Каденюка, буд. 23, м. Київ; ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне рішення суду складено 26 серпня 2024 року.

Суддя Д. В. Бутенко