справа № 619/1431/24
провадження № 2/619/639/24
РІШЕННЯ

іменем України

10 липня 2024 року Дергачівський районний суд

Харківської області

в складі: головуючого судді - Жорняк О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Молотко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вступу в управління майном останньої, яке складається з особистих речей та житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, та визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності в цілому на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 45,6кв.м., житловою площею 21,6кв.м. який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з наступними надвірними будівлями та спорудами: верандою літ. «а», погрібом літ. «Б», сараєм літ. «В», гаражом літ. «Г», літньою кухнею літ. «Д», тамбуром літ. «д», вбиральнею літ. «Е», сараєм літ. «Ж», сараєм літ. «З», сараєм літ. «И», сараєм літ. «К», огорожею № 1-2 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування заявлених вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся - ОСОБА_3 . У якості спадкового майна після смерті ОСОБА_3 залишився житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій в цілому. Єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 була її дочка, а позивачки мати - ОСОБА_2 . 16 травня 1984 року секретарем виконавчого комітету Протопопівської сільської ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 був посвідчений заповіт, яким все майно де б воно не було та з чого б воно не складалось та все те на що на день смерті ОСОБА_3 буде мати право, вона заповіла своїй дочці - ОСОБА_2 . У встановлений законом 6-ти місячний термін ОСОБА_2 спадщину після смерті матері ОСОБА_3 прийняла шляхом фактичного вступу в володіння спадщиною, оскільки після смерті бабусі вона фактично вступила в володіння спадковим будинком - опікувалась ним, приїжджала протоплювати його взимку та відкидати сніг, сплачувала за світло, прибирала сад та город восени, в літку вони використовували будинок як дачу для всієї родини та проводили там значну частину часу починаючи з травня місяця та до самої осені, засаджували огород, зрощували сад. Крім того, з будинку бабусі мама позивачки забрала до себе за місцем реєстрації в Харкові багато особистих речей, що належали ОСОБА_3 .За життя ОСОБА_2 не оформила належним чином спадкові документи. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим 18 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського районного управління юстиції. У встановлений законом 6-ти місячний термін спадщину після смерті матері позивачка прийняла, оскільки на час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована разом з нею та проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Інших спадкоємців крім позивачки після смерті ОСОБА_2 не має, вона її єдина дитина. Єдине спадкове майно яке залишилось після смерті ОСОБА_2 це бабусин будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який мама позивачки прийняла у спадщину після смерті її матері - ОСОБА_3 але так і не оформила на нього право власності належним чином.У зв`язку з цим державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленковою І.В. 13 лютого 2024 року за вих. № 180/02-31/р була видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 04 березня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

30.04.2024 ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилася, направивши до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних мотивів.

Судом було достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 05 грудня 2000 року Протопопівською сільською радою Дергачівського району Харківської області.

У якості спадкового майна після смерті ОСОБА_4 залишився житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій в цілому на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок виданого 12.04.1990 року Виконкомом Протопопівської сіль Ради народних депутатів.

Згідно Інформацї з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 364355649 від 02 лютого 2024 року інформація щодо реєстрації права власності за адресою: АДРЕСА_1 в реєстрі нерухомого майна відсутня.

16 травня 1984 року секретарем виконавчого комітету Протопопівської сільської ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 був посвідчений заповіт, реєстровий №17, яким все майно де б воно не було та з чого б воно не складалось та все те, що на день смерті ОСОБА_3 буде мати право, вона заповіла своїй дочці ОСОБА_2 .

Той факт, що ОСОБА_2 дійсно є дочкою ОСОБА_3 підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження ОСОБА_2 виданим 21 квітня 1948 року Протопопівською с/Р в якому у якості матері дитини зазначена ОСОБА_3 ; свідоцтвом про укладання шлюбу серія НОМЕР_3 , виданим 09 жовтня 1971 Протопопівською с/Р Богодухівського району Харківської області відповідно до якого ОСОБА_2 після одруження 09 жовтня 1971 року з ОСОБА_6 отримала прізвище чоловіка - « ОСОБА_2 ».

На час смерті з ОСОБА_3 ніхто зареєстрований не був, що підтверджується довідкою Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області від 20.12.2023р. № 113.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим 18 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського районного управління юстиції.

Факт родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_2 підтверджується наступним документами: свідоцтвом про народження на ім`я ОСОБА_1 , серія НОМЕР_4 , виданим 12 серпня 1972 року Протопопівською с/радою Дергачівського району Харківської області в якому у якості матері зазначена - ОСОБА_2 ; свідоцтвом про укладання шлюбу серія НОМЕР_5 , виданим 26 січня 1991р. відповідно до якого ОСОБА_1 після укладання шлюбу 26 січня 1991р. з ОСОБА_9 отримала прізвище чоловіка - « ОСОБА_1 ».

Державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленковою І.В. 13 лютого 2024 року за вих.. № 180/02-31/р була видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно Технічного паспорта виготовленого ФОП ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 на житловий будинок садибного типу який розташований за адресою: АДРЕСА_1 за зазначеною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 45,6кв.м., житловою площею 21,6кв.м. з наступними надвірними будівлями та спорудами: верандою літ. «а», погрібом літ. «Б», сараєм літ. «В», гаражом літ. «Г», літньою кухнею літ. «Д», тамбуром літ. «д», вбиральнею літ. «Е», сараєм літ. «Ж», сараєм літ. «З», сараєм літ. «И», сараєм літ. «К», огорожею № 1-2.

Згідно довідки видної Ф-ОП ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 самочинне будівництво, перепланування або реконструкція відсутні.

Згідно довідки вих. № 65 від 07.02.2024р. наданої Комунальним підприємством «Центр нерухомості №1» житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право власності, виданого виконкомом Протопопівської сільської Ради народних депутатів від 12.04.1990 року на підставі рішення виконкому Дергачівської районної ради народних депутатів № 98 від 20.03.1990.

Оскільки ОСОБА_3 померла в грудні 2000 року то до правил спадкування після неї належить використовувати законодавство яке діяло на той час.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в Роз`ясненні, наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до положень ст. 100 та ст. 101 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час володіння спадкодавцем житловим будинком, громадяни могли мати у власності житловий будинок. А саме ст. 100 ЦК УРСР визначалось, що в особистій власності громадян може бути зокрема і жилий будинок. При цьому глава десята цього кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто Інструкцією не встановлювався обов`язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у селі.

ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

У постанові Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі № 305/235/17 (провадження № 61-11869св19) зазначено, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним: довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі з обов`язкового страхування: копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини: запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі): інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі (ст. 41 Конституції України).

Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності - є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

А у відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності, коли відсутня можливість його відновлення.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартиру, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, оскільки підтверджується доданими до справи документами, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, ст. 525-527, 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вступу в управління майном останньої, яке складається з особистих речей та житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в цілому на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 45,6кв.м., житловою площею 21,6кв.м. який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з наступними надвірними будівлями та спорудами: верандою літ. «а», погрібом літ. «Б», сараєм літ. «В», гаражом літ. «Г», літньою кухнею літ. «Д», тамбуром літ. «д», вбиральнею літ. «Е», сараєм літ. «Ж», сараєм літ. «З», сараєм літ. «И», сараєм літ. «К», огорожею № 1-2 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Солоницівська селищна рада Харківського району Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, смт Солоницівка, вул. Визволителів, 6, .

Суддя О. М. Жорняк