Справа № 308/8367/24
У Х В А Л А

22 травня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., ознайомившись з матеріалами клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Згідно поданого клопотання заявник просить суд визнати дійсним (правомірне на території Польщі від 30.08.2022) рішення Польського суду про розлучення з громадянином Польщі на території України на підставі Польського рішення, згідно з Договором між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (Договір ратифіковано Постановою ВР №3941-ХІІ (3941-12) від 04.02.94.

Відповідно до ч. 1ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно доКонституції України, цьогоКодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Главою 2 розділу ІХ ЦПК України, врегульований порядок визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право», визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

В Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (згідно ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Згідно положень ч. 1 та ч. 2 ст. 472 ЦПК України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Згідно ст. 472 ЦПК України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку,встановленому статтями464-466цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Вимоги до клопотання про надання дозволу на визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визначені статтею 466 ЦПК України.

Статтею 464 ЦПК України передбачено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Так, ч. 1 ст. 466 ЦПК України передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, яка подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

Однак, подане клопотання не відповідає вимогам ст. 466 ЦПК України, зокрема:

- клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, не містить ім`я (найменування) боржника - як вбачається з рішення - ОСОБА_2 , зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні.

Так, ОСОБА_1 не додає докази місця проживання або місцезнаходження боржника, або місцезнаходження майна боржника, відтак суд позбавлений можливості перевірити, чи подано клопотання до Ужгородського міськрайонного суду з дотриманням ст.464 ЦПК України.

Оскільки Цивільним процесуальним кодексом України передбачений певний порядок розгляду клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, який передбачений ст. 473 ЦПК України, суд позбавлений без зазначення вказаних відомостей про боржника у подальшому розглядати таке клопотання у відповідності до вимог діючого законодавства (суд позбавлений можливості належним чином повідомити боржника та отримати від останнього заперечення, доводи, міркування щодо такого клопотання).

Також, в порушення п.3 ч.1 ст. 466 ЦПК України заявником не наведено жодного мотиву подання даного клопотання.

Так, ч. 3 ст. 466 ЦПК України передбачено, якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Відповідно до ч.4 ст.466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, про наявні правові підстави для залишення без розгляду і повернення клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.260,261,466, 471-473, 353,354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - залишити без розгляду та повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили відповідно дост. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали суду направити сторонам по справі для відома.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца