Справа № 509/4562/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

26 серпня 2024 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С., розглянувши заяву представника Одеського квартирно-експлуатаційного управління Цвілодуба Ю.О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Одеського квартирно-експлуатаційного управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання договору недійсним та витребування майна,-

ВСТАНОВИВ :

05 серпня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору недійсним та витребування майна.

Позовна заява обґрунтована тим, що спірна земельна ділянка (кадастровий номер :02:004:4593) дотепер має бути віднесена за цільовим призначенням до земель оборони, за формою власності до державної власності.

Оскільки будь-яких рішень щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою Кабінет Міністрів України, Міністерство оборони України не приймали, то вилучення Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району Одеської області спірної земельної ділянки із земель оборони відбулося з порушенням норм законодавства України, вказану земельну ділянку (за кадастровим номером :02:004:4593) незаконно передано у власність ОСОБА_1 , якою 27.02.2020 (під час судового розгляду справи № 509/3610/18) укладено договір купівлі-продажу № 971 земельної ділянки площею 0,063 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі якого державним реєстратором приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Хоменко Ольгою Олегівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №53316366 від 27.07.2020 (номер відомостей про речове право:37492479).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.03.2019 у справі №509/3610/18, залишеним без змін Постановою Одеського Апеляційного суду від 15.02.2024 позов заступника військового прокурора Одеського гарнізону в особі правонаступника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах Міністерства оборони, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса в особі правонаступника Одеського квартирно-експлуатаційного управління до ОСОБА_1 , Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області в особі правонаступника Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, за участю третіх осіб Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс», Головного територіального управління юстиції в Одеській області в особі правонаступника Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, повернення майна - задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Молодіжненської сільської ради від 01 жовтня 2015 року №2004-VІ в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,063 га за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано недійсним та сковано свідоцтво про право власності номер: 49334842 від 08 грудня 2015 року, видане Овідіопольським районним управлінням юстиції Одеської області, про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:004:4593, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,063 га за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_1 повернути за актом прийому-передачі державі в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса земельну ділянку, кадастровий номер :02:004:4593, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,063 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Моніторингом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що право власності на земельну ділянку площею 0,063 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , 27.07.2020 зареєстровано за ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37, номер відомостей про речове право: 37492479, індексний номер: 53316366) на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 971 від 27.07.2020, зареєстрованого у реєстрі приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Хоменко Ольгою Олегівною.

Враховуючи рішення суду від 15.01.2021 по справі № 509/3610/18, вимогами позовної заяви по справі № 509/4562/24 є визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:4593, площею 0,0630 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 37), укладений 27.07.2020 №971 між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ); скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Хоменко Ольги Олегівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 53316366 від 27.07.2020 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:4593, площею 0,0630 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 37), номер відомостей про речове право:37492479; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:4593, площею 0,0630 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 37) на користь держави в особі Міністерства оборони України (, Повітрофлотський пр-т, буд. 6, м. Київ, 03168).

06 серпня 2024 року провадження по справі відкрито.

22 серпня 2024 року представник Одеського квартирно-експлуатаційного управління звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0630 га (кадастровий номер :02:004:4593) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, продажу, передачі в користування/оренду, забудови або будь-які інші дії, що можуть призвести до зміни власника або користувача земельної ділянки площею 0,0630 га (кадастровий номер :02:004:4593) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначив, що обставини справи свідчать про наявність дійсного спору між учасниками процесу та враховуючи, що під час розгляду справи № 509/3610/18 ОСОБА_1 здійснила відчуження земельної ділянки ОСОБА_2 з метою ускладнити державі в особі Міністерства оборони України можливість захисту своїх прав як власника земельної ділянки вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у даній справі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення позову вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Підстави для забезпечення позову передбачено статтею 151 ЦПК України.

В порядку ст. 152 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Судом встановлено що між сторонами дійсно виник спір про право, з приводу спірної земельної ділянки.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у випадку відчуження вказаного майна на користь третіх осіб, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем, а саме накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0630 га (кадастровий номер :02:004:4593) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , не завдає шкоди відповідачу, оскільки накладення арешту на нерухоме майно тимчасово перешкоджає лише відчуженню такого майна.

Керуючись ст.149-151, 153, 157, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Одеського квартирно-експлуатаційного управління Цвілодуба Ю.О. про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0630 га (кадастровий номер :02:004:4593) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, продажу, передачі в користування/оренду, забудови або будь-які інші дії, що можуть призвести до зміни власника або користувача земельної ділянки площею 0,0630 га (кадастровий номер :02:004:4593) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Міри по застосуванню зустрічного забезпечення позову судом не приймалися.

Суд роз`яснює відповідачу, що він може у відповідності до положень ч. 6 ст. 154 ЦПК України звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення. Питання про зустрічне забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Є.С. Козирський