26.06.2024 Справа № 696/327/24
Провадження № 2/696/130/24
18 червня 2024 року м. Кам`янка
Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Білопольської Н.А.,
за участю секретаря Бондарь Д.В.,
представника позивача Зачепи Л.О. ,
представника третьої особи Моци В.О. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: орган опіки та піклування Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, -
Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Зачепу Л.О. звернувся до суду із вказаним з позовом.
В обґрунтування заявлених вимог сторона позивача посилається на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка є донькою позивача, мають від шлюбу двох дітей: дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті доньки позивача її діти почали проживати разом із ним в його будинку.
Біологічний батько дітей ОСОБА_4 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, почав зловживати спиртними напоями, ніде не працює, за дітьми не здійснює належного догляду та не цікавиться їхнім життям.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 припинив виконувати свої батьківські обов`язки, позивач в серпні 2023 року звернувся до служби у справах дітей Михайлівської сільської ради з питанням невиконання ОСОБА_4 батьківських обов`язків.
31 серпня 2023 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради було прийнято рішення № 189, відповідно до якого ОСОБА_4 рекомендовано налагодити стосунки із дітьми та брати участь у їх вихованні та утриманні, даним рішенням йому було встановлено тримісячний випробувальний термін.
Однак ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, надалі продовжує нехтувати своїми батьківськими обов`язками, зловживає спиртними напоями, участі в утриманні дітей не бере, їх життям та здоров`ям не цікавиться.
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до служби у справах дітей Михайлівської сільської ради з питанням позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, де був прийнятий висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав, який затверджено рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради № 47 від 27 лютого 2024 року, тому позивач і звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 12 березня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Зачепа Л.О. в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області - Моца В.О. пояснила суду, що діти повністю на забезпеченні ОСОБА_1 - батьків померлої матері дітей, ОСОБА_4 не знає навіть, де навчається його донька. Він отримує не тільки пенсію по втраті годувальника, а й допомогу як малозабезпечена сім`я. Разом з тим, зловживає спиртними напоями.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Райгородської сільської ради Кам`янського району Черкаської області 17 жовтня 2008 року, актовий запис № 11 (а.с. 5).
Батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Райгородської сільської ради Кам`янського району Черкаської області 24 жовтня 2014 року, актовий запис № 05 (а.с. 6).
Як вбачається із свідоцтва про народження серії № НОМЕР_3 , виданого Райгородською сільською радою Кам`янського району Черкаської області 17 вересня 1988 року, актовий запис № 17, батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записаний ОСОБА_1 (а.с. 9).
Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Кам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 02 серпня 2022 року, актовий запис № 294, вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).
Рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Черкаської області від 31 серпня 2023 року № 189 ОСОБА_4 рекомендовано налагодити стосунки із своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , брати участь у їх вихованні та утриманні. ОСОБА_4 попереджено про несення адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо його неповнолітніх дітей та встановлено тримісячний випробувальний термін (а.с. 12).

З довідки Комунального закладу «Райгородський ліцей Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області» від 23 січня 2024 року № 18 вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у 3-ому класі цього ліцею (а.с. 13).

Як вбачається із психолого-педагогічної характеристики комунального закладу «Райгородський ліцей Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області» від 23 січня 2024 року № 17, ОСОБА_7 здібний, дисциплінований, ввічливий, має хороші відносини з батьком, але проживає у дідуся і бабусі. Батько не цікавиться навчанням і вихованням сина, зловживає спиртними напоями (а.с. 13 на звороті).

Із довідки Черкаського художньо-технічного коледжу від 06 вересня 2023 року № 782 вбачається, що ОСОБА_6 навчається на І курсі в групі МБ-19 з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року (а.с. 14).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_6 до навчання проявляє середню зацікавленість, по всіх дисциплінах має добрі та задовільні оцінки. ОСОБА_1 і ОСОБА_9 повністю займаються вихованням і піклуванням дитини, яка проживає у них два роки, батько ОСОБА_4 , зі слів бабусі і дідуся, не бере участі в житті дитини (а.с. 15).

Згідно з характеристикою, наданою Райгородським старостинським округом № 2 Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області 24 січня 2024 року за № 2/15-03, вбачається, що ОСОБА_4 ніде не працює, має схильність до вживання алкогольних напоїв, участі в громадському житті села не приймає (а.с. 16).

Із письмових пояснень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 20 січня 2024 року вбачається, що вона проживає із дідусем і бабусею, які повністю її утримують і виховують. Батько ОСОБА_4 не приймає участі у її вихованні та утриманні (а.с. 17).

Як вбачається із характеристики, наданої Райгородським старостинським округом № 2 Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області 16 лютого 2024 року за № 50, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , із дружиною ОСОБА_9 та онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , характеризується позитивно (а.с. 18).

Рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Черкаської області від 27 лютого 2024 року № 47 вирішено затвердити висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо його сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).

Відповідно до додатку 1 до рішення виконавчого комітету сільської ради від 27 лютого 2024 року № 47 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо його малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20-21).

Допитаний судом свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що був такий факт, що мати ОСОБА_4 зателефонувала до ОСОБА_1 , щоб він забрав внука із с. Райгород. Оскільки у останнього не було транспортного засобу, він на своєму автомобілю разом із ОСОБА_1 забрали дитину. Мати ОСОБА_4 - ОСОБА_11 , винесла пакет із речами та сказала, щоб ми його забирали, так як їй він не потрібний. Сусіди говорили, що ця дитина, коли проживала у ОСОБА_12 , була як наймит і з неї не церемонилися. Їздили на випускний вечір до ОСОБА_13 , щоб підтримати дитину, батько ОСОБА_4 , навіть не з`явився, не вважав за потрібне. Для нього запам`ятався той випадок, що на випускному вечорі, коли оголосили танець із батьком, дитина підійшла і взяла діда, так як батько був відсутній. Ця дитина проживає у ОСОБА_1 більше двох з половиною років, це був її особистий вибір, вона приїхала до них на день народження та залишилася проживати з ними. За весь час батько жодного разу не приїздив до неї та не намагався її звідти забрати.

Свідок ОСОБА_14 пояснила суду, що з ОСОБА_1 вони сусіди, оскільки проживають недалеко один від одного. Відколи померла донька ОСОБА_1 - ОСОБА_15 , ОСОБА_4 не цікавиться дітьми, не приїжджає до них. ОСОБА_13 проживає у дідуся із бабусею приблизно з 2021 року, вона її постійно бачить, оскільки вона товаришує із її донькою. ОСОБА_16 проживає у них приблизно два роки. ОСОБА_4 не знає, що його донька закінчила навчання в школі та вже навчається в м. Черкасах. ОСОБА_4 зловживає алкогольними напоями.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила рініше надані письмові пояснення, що містяться в матеріалах справи, та пояснила суду, що проживає у дідуся із бабусею майже три роки. Додому вона приїздила, коли її мама була ще живою. Батько постійно зловживає алкогольними напоями та їй іноді страшно знаходитися біля нього. Бабуся із дідусем всім необхідним її забезпечують і їй комфортно з ними проживати. Пояснила, що аби не дідусь і бабуся, вона б взагалі не вступила б до навчального закладу навчатися. Батько ніде не працює, але отримує пенсію (приблизно десь дві з чимось тисячі). Коштами їй не допомагає, не купує речі, вона хоч і навчається безкоштовно, однак постійно потрібно здавати кошти на внески та оплачувати гуртожиток. Всім цим необхідним її забезпечує бабуся та дідусь. Її братик також проживає у них та знаходиться на їхньому повному утриманні. Вона отримує пенсію, яка приходить на картку батька, але ця картка знаходиться у неї і вона самостійно знімає кошти та користується ними.

Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що батько ОСОБА_4 зовсім не цікавиться життям дітей, постійно зловживає спиртним напоями. Діти знаходяться на утриманні у ОСОБА_1. ОСОБА_13 проживає у них більше 2,5 років, ще як була жива її мати, син ОСОБА_16 проживає у них приблизно два роки. Батьки ОСОБА_18 притримали дитину, поки ОСОБА_4 не оформив документи, що він батько-одинак, а потім сказали: «Забирайте дитину!». Дітей ОСОБА_4 не утримує та не піклується про них, коштів на їх утримання не надає. Вона була свідком того, що ОСОБА_4 просив кошти у ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Нормами ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров`ю.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і, водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків та саме ухилення від здійснення своїх батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Згідно із ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Досліджені судом докази свідчать про те, що батько малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їхнім здоров`ям, не приїздить до них, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Суд зауважує, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме та умисне ухилення від виховання дітей та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому, в даному випадку, з урахуванням всіх фактичних обставин справи, суд вважає доцільним та необхідним застосування такого крайнього заходу впливу до відповідача, як позбавлення його батьківських прав, та вважає, що у якнайкращих інтересах дітей буде забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, де буде забезпечено належні умови для зростання та розвитку дитини.

Відтак, суд вважає, що стороною позивача доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свої дітей.

За ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. За ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зокрема, п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню дітей не надав, відтак суд дійшов висновку про їх невиконання та порушення відповідного права, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дітей (аліментів).

При цьому суд також бере до уваги, що відповідач доказів неможливості утримувати дітей, відомостей про незадовільний стан здоров`я, підтвердження того, що у нього на утриманні знаходяться інші особи, суду не надав.

Таким чином, суд вважає можливим призначити стягнення аліментів з ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь осіб чи установ, на утриманні яких перебуватимуть діти, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, відтак сума судового збору, установленого за звернення позивача до суду в частині стягнення аліментів, підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Доказів понесення позивачем інших судових витрат, в тому числі і на правничу допомогу, матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 150, 152, 155, 164-166, 180-183 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258-259, 263-265, 268, 273, 280, 282, 289, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь осіб чи установ, на утриманні яких перебуватиме дитина, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 березня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною батько або особа чи установа, на утриманні яких перебуватиме дитина, не звернуться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Роз`яснити відповідачу, що він має право звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Заочне рішення у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 26 червня 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно з пункту 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області 15 березня 2001 року, РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області 12 жовтня 2004 року, РНОКПП: НОМЕР_8 .

Третя особа - орган опіки та піклування Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, юридична адреса: вул. Героїв Майдану, буд. 27, с. Михайлівка Черкаського району Черкаської області, 20825, код в .

Суддя Н.А. Білопольська