Справа № 450/520/24 Провадження № 2-д/450/14/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити матеріали клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання на території України рішення Районного суду м. Трутнов Чеської Республіки від 10 січня 2011 року у справі 12 Р 298/2010-45, -

в с т а н о в и в:

07 лютого 2024 року до Пустомитівського районного суду Львівської області в порядку ст.ст. 471-473 ЦПК України надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання на території України рішення Районного суду м. Трутнов Чеської Республіки від 10 січня 2011 року у справі 12 Р 298/2010-45, де вирішувався спір між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 стосовно виховання і утримання дітей.

Згідно відповідей з Єдиного державного демографічного реєстру №№ 443646, 443648 від 09 лютого 2024 року, місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 .

12 лютого 2024 року ОСОБА_3 сформовано повідомлення про одержане судом клопотання.

14 лютого 2024 року заінтересована особа ОСОБА_3 ознайомилась з матеріалами клопотання та зробила фотокопії такого, про що подала відповідну розписку.

З врахуванням норм ст.ст. 471-473 ЦПК України, ухвалою від 19 березня 2024 року призначено судове засідання щодо розгляду вказаного клопотання на 10 червня 2024 року о 11 год. 30 хв.

08 квітня 2024 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про відвід головуючого судді Мусієвського В.Є., мотивована тим, що вказаний склад суду розглядав інші судові провадження між колишнім подружжям ОСОБА_4 . Крім цього, зазначив, що неподання ним засвідченої в нотаріальному порядку паперової копії рішення Районного суду м. Трутнов Чеської Республіки від 10 січня 2011 року у справі 12 Р 298/2010-45 з перекладом на українську мову, тягне за собою повернення клопотання без розгляду, однак ухвалою від 19 березня 2024 року призначено судове засідання щодо розгляду вказаного клопотання. Відтак, вказані дії викликають обґрунтований сумнів щодо упередженості головуючого судді Мусієвського В.Є., що порушує при цьому право заявника на справедливий розгляд справи незалежним судом. Враховуючи викладене, просив заяву задовольнити та передати матеріали справи на розгляд іншому складу суду.

30 травня 2024 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява з процесуальних питань, згідно мотивів якої просив невідкладно розглянути питання про відвід головуючого судді Мусієвського В.Є. За відсутності в матеріалах справи засвідченої в нотаріальному порядку паперової копії рішення Районного суду м. Трутнов Чеської Республіки від 10 січня 2011 року у справі 12 Р 298/2010-45 з перекладом на українську мову, відкласти судове засідання, а у випадку наявності такої, розгляд справи провести за їх відсутності.

10 червня 2024 року від заінтересованої особи ОСОБА_3 надійшла заява про неможливість її прибуття в судове засідання у зв`язку із станом здоров`я. Просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Ухвалою від 10 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Мусієвського В.Є. по матеріалах клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання на території України рішення Районного суду м. Трутнов Чеської Республіки від 10 січня 2011 року у справі 12 Р 298/2010-45 передано в канцелярію суду для вирішення питання про відвід судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області (головуючий суддя-Добош Н.Б.) від 12 червня 2024 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Мусієвського В.Є. по матеріалах клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання на території України рішення Районного суду м. Трутнов Чеської Республіки від 10 січня 2011 року у справі 12 Р 298/2010-45 відмовлено.

В судове засідання 12 серпня 2024 року заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились, причини неявки суду не повідомили, однак останнім 15 липня 2024 року подано заяву з процесуальних питань, згідно мотивів якої вказав, що обізнаний про судове засідання, яке відбудеться 12 серпня 2024 року о 13 год. 30 хв., та просив подальший розгляд справи, яка призначена на 10 червня 2024 року о 11 год. 30 хв. проводити у їх відсутності, вимоги клопотання підтримав і просив таке задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у її відсутності не подала.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Зі змісту ч. 5 ст. 473 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено з мотивів клопотання та вказаних у ньому норм цивільно-процесуального законодавства, представник заявника ОСОБА_2 просить визнати на території України рішення Районного суду м. Трутнов Чеської Республіки від 10 січня 2011 року у справі 12 Р 298/2010-45, де вирішувався спір між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 стосовно виховання і утримання дітей, таким, що не підлягає примусовому виконанню.

При цьому, представником заявника ОСОБА_2 , який зловживаючи процесуальними правами ухиляється від явки до суду з метою надання обґрунтованих пояснень та оригіналів письмових доказів, подано клопотання і долучені до нього процесуальні документи через систему "Електронний Суд".

Судом встановлено, що копія рішення Районного суду м. Трутнов Чеської Республіки від 10 січня 2011 року у справі 12 Р 298/2010-45 засвідчена в установленому порядку, яке набрало законної сили і перекладено українською мовою, а тому клопотання не підлягає поверненню без розгляду відповідно до ст. 466 ЦПК України.

Вказаним вище рішенням іноземного суду вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 чеських крон, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б. від 25 квітня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Постановою Львівського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року частково задоволену апеляційну скаргу ОСОБА_3 від 19 червня 2023 року, скасовано ухвалу судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 квітня 2023 року, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвського М.Є. від 15 січня 2024 року відкрито провадження у справі та видано судовий наказ, яким заяву ОСОБА_3 задоволено.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2024 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про визнання виконавчого документу (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2024 року скасовано, визнано судовий наказ Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 січня 2024 року у справі № 450/528/23 таким, що не підлягає виконанню з дати його видачі.

Відповідно до ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Порядок визнання в Україні іноземних судових рішень, що не підлягають примусовому виконанню, регулюються ЦПК України.

Частиною 6 ст. 473 ЦПК України встановлено, що за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

За ч. 7 ст. 473 ЦПК України у визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених статтею 468 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: 1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання; 9) в інших випадках, встановлених законами України.

Між Україною та Чеською Республікою укладено Договір про правову допомогу в цивільних справах, який ратифіковано Законом N 2927-ІІІ від 10.01.2002 року та набув чинності 18.11.2002 року (далі по тексту - Договір).

Згідно ст. 52 договору договірні сторони за умов, установлених цим Договором, визнаватимуть і виконуватимуть на своїй території наступні рішення, прийняті відповідними органами юстиції другої Договірної Сторони: a) рішення у цивільних справах, визначених у статті 1 цього Договору, майнового та немайнового характеру, які були постановлені компетентними органами юстиції, у тому числі рішення судів в частині судових витрат у справах, визначених у цьому підпункті; b) рішення у кримінальних справах, які стосуються відшкодування шкоди, заподіяної злочином; c) рішення арбітражних (третейських) судів України, рішення арбітражних судів Чеської Республіки.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних виробництвах в частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання та виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, винесених в порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання і виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає в певних межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити в останніх будь-які зміни.

У п. 17 вказаної постанови визначено, що не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорювання батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Водночас, рішення про стягнення аліментів відноситься до категорії справ, що підлягають примусовому виконанню, а відтак з врахуванням викладеного, відсутні правові підстави для визнання на території України рішення Районного суду м. Трутнов Чеської Республіки від 10 січня 2011 року у справі 12 Р 298/2010-45, де вирішувався спір між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 стосовно виховання і утримання дітей, що не підлягає примусовому виконанню.

З огляду на вказане, із врахуванням ст. 465 ЦПК України, стягувач (його представник) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, інша особа (її представник) в порядку Глави 1 розділу ХІ ЦПК України можуть звернутись до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Районного суду м. Трутнов Чеської Республіки від 10 січня 2011 року у справі 12 Р 298/2010-45, де вирішувався спір між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 стосовно виховання і утримання дітей.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання на території України рішення Районного суду м. Трутнов Чеської Республіки від 10 січня 2011 року у справі 12 Р 298/2010-45, де вирішувався спір між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 стосовно виховання і утримання дітей, яке подано в порядку ст.ст. 471-473 ЦПК України, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 81, 258-261, 263, 466, 468, 471-473 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання на території України рішення Районного суду м. Трутнов Чеської Республіки від 10 січня 2011 року у справі 12 Р 298/2010-45 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 14 серпня 2024 року.

Суддя Мусієвський В.Є.