У Х В А Л А

Справа № 634/874/24

Провадження № 2-о/634/31/24

"27" серпня 2024 р. сел. Сахновщина Харківської області

Сахновщинськийрайонний суд Харківської області у складі судді Зимовського О.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Сахновщинський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області про оголошення фізичної особи померлою -

встановив:

26.08.2024 року до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Сахновщинський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області про оголошення фізичної особи померлою.

Частиною 3 та 4 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає з участю заявника так заінтересованих осіб.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

Підставою оголошення фізичної особи померлою є презумпція її смерті.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 у справі № 638/18251/16-ц).

Особливістю розгляду справ про оголошення особи померлою є те, що суд за наявності достатніх доказів робить юридичне припущення про смерть особи.

Подана заява не містить обґрунтувань та зазначення обставин, що підтверджують обставини, які загрожували смертю фізичній особі, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, в матеріалах наявна копія рішення № 634/1062/18 від 25.01.2018 року про встановлення факту особи безвісно відсутньою, однак актуальних доказів до заяви про оголошення фізичної особи померлої, заявником не додано, враховуючи, що до заяви надана довідка Сахновщинського відділення поліції ГУНП в Харківській області, яка датована 18.01.2017 року. Тобто після визнання судом особи безвісно відсутньої, заявником не вчинено жодних дій щодо розшуку цієї особи, при цьому до справи надані ті ж самі документи, що і до справи про визнання особи безвісно відсутньою

Водночас, відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження таких обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Таким чином, заявник має зазначити докази, що реально підтверджують обставини, які загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Крім того, заявником не залучено до участі у розгляді справі відповідний орган чи установу у відповідному статусі, враховуючи вказану у заяві причину звернення до суду «отримання соціальної допомоги чи отримання пенсії та для надання дозволу неповнолітній дитині для отримання проїзного документа для виїзду за кордон», при цьому вказані причини звернення до суду заявником не конкретизована.

Наведене свідчить про передчасність подання заяви про оголошення особи померлою.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, тому вказану заяву необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків. У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Слід роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 13, 175, 177, 185, 260, 293, 306, 353 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: