ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

02 вересня 2024 року

м. Харків

справа № 638/13544/23

провадження № 22-ц/818/2838/24

Харківськийапеляційний суд в складі:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Люшні А.І., Пилипчук Н.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2024 року у складі судді Щепіхіної В.В. по справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

у с т а н о в и в:

У вересні 2023 року АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 -огли про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На вказане судове рішення, 14 червня 2024 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 -огли подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 -огли залишено без руху з підстав недоплати судового збору в розмірі 4448,18 грн.

Також роз`яснено, що в разі не усунення вказаних недоліків у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернутою.

05 липня 2024 року ОСОБА_1 подана заява з посиланням на те, що при поданні фізичною особою апеляційної скарги на рішення суду де предметом позову є порушення прав споживачів фінансових послуг, судовий збір не сплачується на підставі ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів». Крім того, вважає, що апеляційна скарга подана у встановлений законом строк з моменту оприлюднення рішення на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 -огли залишено без руху з підстав недоплати судового збору в розмірі 4448,18 грн. Крім того, були роз`яснені вимоги ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів». Оскільки ОСОБА_2 -огли не є позивачем по справі, тому від сплати судового збору не звільнений, а тому зобов`язаний сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду.

26 серпня 2024 року ОСОБА_1 подана заява в якій він наполягає, що на підставі ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» ОСОБА_2 -огли є споживачем послуг, а тому звільнений від сплати судового збору.

Судова колегія, вважає, що апеляційне провадження не може бути відкрито, а апеляційну скаргу належить визнати неподаною та повернути скаржнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу. Згідно з вимогами частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною третьою статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Преамбула Закону України "Про захист прав споживачів" визначає, що Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18) зазначила, що статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України "Про судовий збір", не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. Велика Палата констатувала, що стаття 5 Закону України "Про судовий збір" не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України "Про захист прав споживачів"). Отже, при прийнятті Закону України "Про судовий збір" законодавець передбачив можливість застосування Закону України "Про захист прав споживачів" при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Отже, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року (справа № 761/24881/16-ц) визначила єдиний підхід щодо застосування судами норм матеріального права під час визначення, чи звільнена особа від сплати судового збору за звернення до суду із позовом на підставі Закону України "Про захист прав споживачів", сформулювавши, що виключно позивачі - споживачі у таких справах звільняються від справляння судового збору на всіх стадіях судового розгляду.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 160/15864/20 (провадження № 11-177апп21) зазначено, що стаття 22 Закону України "Про захист прав споживачів" підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.

Ураховуючи наведене, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду з позовами про захист прав споживачів.

Згідно п. 6, 7 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989р. у справі «ЮніонАліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Згідно ч.2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, за якими у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону та у наданий судом строк недоліки скарги не усунуто, апеляційну скаргу на підставі ст. 357 ЦПК України належить визнати неподаною та повернути скаржнику.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2024 року вважати неподаною таповернути скаржнику.

Цивільну справу № 638/13544/23 повернути до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 02 вересня 2024 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді А.І.Люшня

Н.П.Пилипчук