КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 752/7980/23

провадження № 22-ц/824/1272/2024

27 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та споживання електричної енергії, за апеляційної скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 червня 2024 року у складі судді Колдіної О. О.,

встановив:

У квітні 2023 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та споживання електричної енергії.

В обґрунтування позову зазначало, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» забезпечує утримання та управління житлового і нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, власником - територіальною громадою міста Києва від імені якої, в межах визначених законодавством повноважень, виступає Київська міська рада.

Житловий будинок АДРЕСА_1 , ввійшов до державного житлового фонду, був віднесений до комунальної власності територіальної громади міста Києва та переданий до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

З травня 2015 року по день звернення до суду позивач надає житлово-комунальні послуги у будинку за вказаною адресою.

Власником особового рахунку згідно інформації Комунального концерну «Центр комунального сервісу» по квартирі АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що відповідачем було укладено письмовий договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій з Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» №515 від 15.11.2016 по квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідач свій обов`язок по оплаті витрат на утримання будинку й прибудинкової території не виконує належним чином, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість, що становить 42 578,23 грн, яка включає в себе 3% річних та інфляційні втрати.

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» просило стягнути заборгованість за період з 01.05.2015 по 01.03.2023 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 8 846,28 та споживання електричної енергії у розмірі 24 965,75 грн, інфляційних втрат - 6 525,09 грн і 3% річних в розмірі 2 241,11 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 червня 2024 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

21.12.2023 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 червня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за період з 01.05.2015 по 01.03.2023 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі - 8 846,28 грн та споживання електричної енергії у розмірі - 24 965, 75 грн, інфляційних втрат - 6 525,09 грн і 3% річних в розмірі - 2 241, 11 грн, загалом - 42 578, 23 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №326060951 від 16.03.2023, яка була долучена до позовної заяви, фактично зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належать на праві приватної власності 15/200 кімнати НОМЕР_4 в квартирі АДРЕСА_3 , а ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить право власності на кімнату № НОМЕР_1 , 6 в квартирі АДРЕСА_3 , а не кімнати № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , як зазначено в судовому рішенні.

З Іформаційної довідки та Довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 08.03.2023 №02/01/05-14 випливає, що кімнати № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , заборгованість за які є предметом спору у квартирі АДРЕСА_3 неприватизовані. Відповідно до Ордеру №45 серії А від 29.04.2005, виданого ОСОБА_8 на сім`ю з п`яти осіб - ОСОБА_8 , ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_9 (син), ОСОБА_10 (син) та ОСОБА_11 (дочка), на жиле приміщення, йому було надано право на зайняття жилого приміщення в комунальній квартирі за адресою АДРЕСА_4 , кімнати №7, 8.

Також відповідачем було укладено договір від 15.11.2016 №515 «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

З огляду на зазначене вважає, що суд першої інстанції визнав встановленими обставини, які не були доведеними і мають значення для справи, а висновки, які були викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

Згідно з частиною першою статі 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша стаття 48 ЦПК України).

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження № 14-35цс20), викладено такі правові висновки: «Цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог статті 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до відповідача, який на час звернення з позовом до суду вже помер, підлягало закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.».

Подібні правові висновки викладено також Верховним Судом у постановах: від 16 травня 2018 року у справі № 183/4229/14 (провадження № 61-5330св18), від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18), від 05 квітня 2021 року у справі № 200/21020/15-ц (провадження № 61-9921св19) та багатьох інших.

Судова практика з указаного процесуального питання є сталою та сформованою.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Як вбачається з інформації, наданої Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві, на момент звернення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до суду із даним позовом у квітні 2023 року та на момент відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_1 значилась померлою, її цивільна правоздатність і дієздатність припинились 18.06.2019, що підтверджується актовим записом про смерть №245 від 19.06.2019.

На підставі викладеного колегія суддів доходить до висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у даній справі у зв`язку зі смертю відповідача, яка настала до відкриття провадження у справі.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

За таких обставин, оскільки на момент подання позовної заяви відповідач ОСОБА_1 померла, про що стало відомо суду після відкриття провадження у справі, колегія суддів доходить висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Суд першої інстанції, розглянувши справу у відсутність відповідача, не звернувся до відповідного органу з запитом щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , що призвело до відкриття провадження у справі й вирішення спору щодо особи, яка померла задовго до дати звернення в суд з позовом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що апеляційна скарга КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва підлягає частковому задоволенню, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 червня 2024 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 255, 367, 368, 374, 377, 381-384 ЦПК України суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 червня 2024 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та споживання електричної енергії закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук