Справа № 367/5152/24
Провадження №2-о/367/283/2024
УХВАЛА

Іменем України

04 червня 2024 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Відділ служби у справах дітей та сімї Бучанської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення-,

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Відділ служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, в якому просить встановити факт перебування дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 на його утриманні та вихованні.

В обґрунтування заяви зазначив, що 04 липня 2023 року між заявником ОСОБА_1 та заінтересованою особою ОСОБА_5 було укладено шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_7 ». Заявник зазначає, що з моменту реєстрації шлюбу, він фактично здійснює утримання та виховання неповнолітніх дітей своєї дружини від попередніх шлюбів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, зазначає, що колишні чоловіки дружини не беруть жодної участі в утриманні та вихованні дітей, не надають матеріальної допомоги, не спілкуються з ними, не цікавляться їхнім навчанням. Заявник звертає увагу суду, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 08.09.2014 року у справі № 233/3896/14-ц з ОСОБА_8 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 20 червня 2014 року. Однак, батько ОСОБА_9 з 2016 року не здійснює сплату аліментів, стягнутих за рішенням суду, у зв?язку з чим виникла заборгованість у розмірі 119933,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.

Заявник наголошує, що на підставі судового наказу Костянтинівського міськрайонного суду від 26 червня 2019 року у справі № 233/3649/19 з ОСОБА_10 було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 червня 2019 року до досягнення нею повноліття. ОСОБА_11 - ОСОБА_10 теж не здійснює сплату аліментів, стягнутих за судовим наказом, у зв?язку з чим виникла заборгованість у розмірі 54638,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.

Заявник стверджує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з ним та його дружиною, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 18 квітня 2024 року.

Всі обов?язки як батька, щодо утримання та виховання дітей, а саме - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в повному обсязі покладено на заявника. Він виховує дітей, піклується про їх здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання. Створює належні умови для розвитку природних здібностей дітей. Дружина заявника та матір дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , наразі не працює та доходів не отримує. Відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого податку та військового збору станом на 25.04.2024, останні виплати вона отримувала у грудня 2023 року у розмірі 4348, 50 грн., а з січня 2024 року жодних виплат вона не отримує. Заявник стверджує, що встановлення факту утримання дітей йому необхідне для отримання статусу багатодітної сім`ї, оскільки він не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та він позбавлений можливості оформити статус багатодітного батька та отримати відповідне посвідчення, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду. Перевіривши матеріали справи, суддя вважає, що у відкритті провадження в порядку окремого провадження необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ч.1 ст.315 ЦПК України. Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною другою ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права. Так, метою звернення з вказаною заявою до суду, ОСОБА_1 зазначив те, що встановлення цього факту необхідно заявникові для отримання статусу багатодітного батька. Таким чином, враховуючи зміст вимог про визнання факту перебування на утриманні ОСОБА_1 неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рідні батьки яких не позбавлені батьківських прав, вказане свідчить про наявність спору про право. Згідно положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У даному випадку, за встановлених судом обставин, є недопустимим ініціювання даного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у позовному провадженні (позбавлення батьківських прав). Зазначені заявником обставини дають суду підстави вважати, що вимога заявника фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав батьків дитини, які закріплені в Сімейному кодексі України. Такими, до прикладу, можуть бути право батьків на визначення місця проживання дитини, а такий спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом; право матері чи батька на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав у випадку, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тощо. За змістом ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право. Отже, оскільки вимога, з якою заявник звернувся до суду, містить спір про право, суд відмовляє заявнику у відкритті провадження у цивільний справі та роз`яснює, що він має право звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається собі, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі. Керуючись ст.ст. 258-260, 315, 353, 354 ЦПК України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Відділ служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення. Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з державного бюджету судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, сплачений згідно квитанції № 32 від 30.05.2024 року. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із дня її складення до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Кравчук