Провадження № 2/537/518/2024
Справа № 537/632/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2024 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Фадєєвої С.О.,

за участі секретаря судових засідань Супруненко О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці в залі суду цивільну справу № 537/632/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором позики від 01.01.2023 в сумі 200 000 грн. та судовий збір у розмірі 2000 грн.

На обґрунтування позову зазначила, що 01.01.2023 між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики. На підставі укладеного договору позики відповідач отримав 200000 грн., які зобов`язувався повернути у строк до 31.12.2023. Однак, в порушення зобов`язань відповідач вчасно борг не повернув, на звернення з проханням повернути гроші не реагує. Оскільки зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, просила позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 01.01.2023 в сумі 200 000 грн. та судовий збір у розмірі 2000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у тексті позову. Вказала, що з відповідачем вони є добрими знайомими. Вона дійсно дала ОСОБА_2 в борг грошові кошти, сподіваючись на те, що він вчасно їх поверне. Оскільки відповідач не виконав умови договору позики, вчасно не повернув борг, просила позовні вимоги задовольнити. Вказала, що договір був укладений з реальним наміром, не є фіктивним чи удаваним, вона не є відповідачем чи боржником за борговими зобов`язаннями, не є підозрюваною у кримінальних провадженнях, на її майно не накладено арешту. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що позичав гроші у позивачки на особисті потреби, однак його дохід не дозволив вчасно віддати суму позики. Вказав, що як на час укладення договору, так і на даний час у шлюбі не перебуває, будь-яких інших кредитних чи боргових забов`язань на даний час та на час укладення договору не мав, на його майно не накладено арешту, отримані кошти використовував для особистих потреб, він не є підозрюваним у будь-якому кримінальному провадженні чи відповідачем за цивільним позовом. Договір позики із ОСОБА_1 був укладений з реальним наміром, не є фіктивним чи удаваним.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона, позичальник, зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона, позикодавець, стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 01.01.2023 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 200000 грн. (п.1.2 договору), які зобов`язувався повернути до 31.12.2023 (п.2.1. договору). Викладене підтверджується копією договору позики, оригінал якого перебуває у позивача та оглянутий судом.

Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з договору позики, умови якого відповідач у встановлені строки в повному обсязі не виконав, що не заперечував сам відповідач у судовому засіданні.У зв`язку з неналежним невиконанням умов договору у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 200000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а також стягнути на її користь з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1000 грн.

Керуючись ст.ст.12, 81, 89, 141, 142, 263, 265 ЦПК України , ст.ст.526, 612, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 )про стягнення коштів за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01.01.2023 у розмірі 200 000 грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 1000 грн., сплаченого нею при подачі позову до суду 12.02.2024 згідно платіжної інструкції № 0.0..1.

Платіжна інструкція № 0.0..1 на суму 2000 грн. зберігається в матеріалах цивільної справи № 537/632/24 (провадження № 2/537/518/2024).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмір 1000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повний текст рішення складено 31.05.2024