Справа № 358/1268/23 Провадження № 2-др/358/10/24
11 червня 2024 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Тітова М.Б.,
секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, заяву представника відповідача 4 ОСОБА_2 - адвоката Стаценка О.Д. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «РОКИТНЕ-ЦУКОР» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про зміну договорів оренди земельних ділянок, -
В С Т А Н О В И В:
29 квітня 2024 року рішенням Богуславського районного суду Київської області відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «РОКИТНЕ-ЦУКОР» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про зміну договорів оренди земельних ділянок.
03.05.2024 року до суду надійшла заява від представника відповідача 4 ОСОБА_2 - адвоката Стаценка О.Д. про ухвалення додаткового рішення, в якому порушено питання про стягнення з позивача на користь відповідача 4 понесених судових витрат на правничу допомогу, що становлять 9500 гривень. Також представником відповідача 4 разом з заявою надано копію квитанції від 28.04.2024.
На обгрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення представник відповідача 4 зазначає, що в провадженні Богуславського районного суду Київської області знаходилась цивільна справа №358/1268/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «РОКИТНЕ-ЦУКОР» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про зміну договорів оренди.
29 квітня 2024 року Богуславський районний суд Київської області виніс рішення по даній справі. Однак під час цього розгляду не було вирішено питання про судові витрати, які були понесені ОСОБА_2 при розгляді справи, які складаються з фіксованого розміру за надання правової допомоги (4 500,00 грн.) та фіксованої суми за кожне судове засідання (1000,00 грн.). Копія Додаткової угоди до Договору про надання професійної правничої допомоги від 21.02.2022 укладена 26.09.2023 року між адвокатом Стаценком О.Д. та ОСОБА_2 , долучалася в додатках до відзиву на позовну заяву від 02.10.2023 року.
Орієнтований розмір судових витрат зазначався у відзиві на позовну від 02.10.2023 року (п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України).
Клопотання про бажання подати суду відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення у справі заявлялося в судовому засіданні 25.04.2024 року.
22 травня 2024 року представником позивача ОСОБА_10 подано заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, в якому представник позивача просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На обгрунтування свого заперечення представник позивача вказує на те, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Однак, адвокатом відповідача 4 не було додано до справи акту виконаних робіт та/або підтвердження сплати відповідачем витрат на правничу допомогу. Також варто врахувати, що під час розгляду даної справи, адвокат не здійснював збір додаткових доказів, правова позиція сторін у справі не змінювалося, адвокату під час розгляду справи вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги не доводилося. Також звернуто увагу суду на неспівмірність та непропорційність заявлених витрат на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 9500 грн. в суді першої інстанції заявленим немайновим вимогам, адже оплата послуг адвоката є неспівмірною із складністю даної справи та ціною позову.
Також представник позивача просить врахувати судову практику Верховного Суду, зокрема викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, де зроблено висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Враховуючи, що всупереч частині 2, 3 та 4 статті 137 ЦПК України адвокатом не було обґрунтовано та підтверджено доказами обсяг та вартість наданих послуг, а наведений розмір витрат на оплату послуг адвоката не співрозмірний із складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт вартість та ціною позову, керуючись частиною 5 та 6 статті 137 ЦПК України, представник позивача просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, посилаючись на вищенаведене обгрунтування.
Представник відповідача 4 адвокат Стаценко О.Д. 10.06.2024 подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу вирішувати у відсутності відповідача 4 та його представника, а також зазначив, що повністю підтримує свою заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому порушено питання про стягнення з позивача на користь відповідача 4 понесених судових витрат на правничу допомогу, що становлять 9500 гривень.
Вирішуючи заяву представника відповідача 4 адвоката Стаценка О.Д. про винесення додаткового рішення про стягнення із позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «РОКИТНЕ-ЦУКОР» судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Рішення в даній справі, яким завершено її розгляд по суті ухвалене Богуславським районним судом Київської області 29 квітня 2024 року (т. 2 а.с. 37-40).

03 травня 2024 року представником відповідача 4 - адвокатом Стаценком О.Д. подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в розмірі 9500 гривень.

Заява про подання доказів витрат на правничу допомогу адвоката була зроблена 25.04.2024 року перед судовими дебатами про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Представником відповідача 4 до відзиву на позов додано копію Додаткової угоди до Договору про надання професійної правничої допомоги від 21.02.2022 укладеної 26.09.2023 року між адвокатом Стаценком О.Д. та ОСОБА_2 та до заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу додано квитанцію про оплату послуг адвоката в сумі 9500 гривень від 28.04.2024.

Вирішуючи заяву представника відповідача 4 про стягнення з позивача на користь відповідача 4 ОСОБА_2 судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступні положення чинного законодавства, якими врегульовано питання відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частинами 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини застосовує аналогічні критерії присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36),від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах №923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

В постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Представником відповідача 4 до відзиву на позов додано копію Додаткової угоди до Договору про надання професійної правничої допомоги від 21.02.2022 укладеної 26.09.2023 року між адвокатом Стаценком О.Д. та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 160), згідно якої:

Сторони дійшли згоди доповнити п. 3.1. Договору №03/22 про надання професійної правничої допомоги від 21.02.2022 року (надалі - Договір) підпунктом 3.1.1., виклавши його у наступній редакції:

«3.1.1. За правову допомогу в Богуславському районному суді Київської області щодо представництва інтересів Клієнта у справі №358/1268/23, що включає в себе підготовки та подачі до суду будь-яких процесуальних документів по суті справи, передбачену в п. 1.2. Договору, Клієнт сплачує Адвокату винагороду в фіксованому розмірі у сумі 4500,00 (чотири тисячі п`ятсот) грн. а також 1000,00 (одна тисяча) грн. за кожне судове засідання, яке відбулося, незалежно від його тривалості. Належним підтвердженням оплати Клієнтом отриманих (а також тих, які будуть надані Адвокатом у майбутньому в межах справи) послуг є видача Клієнту квитанції, яка виготовлена на фірмовому бланку Адвоката та містить підпис Адвоката. В разі, якщо оплата за надання правової допомоги визначеній Договором та цією Додатковою угодою, здійснена до винесення Богуславським районним судом Київської області рішення у справі №358/1268/23, підписання Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг не здійснюється. Також відсутня необхідність підготовки окремих документів із переліком наданих послуг та розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному з видів робіт».

До заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу додано квитанцію про оплату послуг адвоката в сумі 9500 гривень від 28.04.2024 (т. 2 а.с. 47).

Сума правничої допомоги 9500 гривень є фіксованою сумою, яка визначена вищевказаною Додатковою угодою до Договору про надання професійної правничої допомоги від 21.02.2022 укладеною 26.09.2023.

Щодо участі представника відповідача 4 адвоката Стаценка О.Д. в судових засіданнях, то з матеріалів справи вбачається, що 11.10.2023 адвокат Стаценко О.Д. приймав участь 10 хвилин, 01.11.2023 4 хвилини, 04.12.2023 - 4 хвилини, 15.01.2024 4 хвилини, 23.01.2024 3 хвилини, 04.03.2024 4 хвилини, 02.04.2024 10 хвилин, 25.04.2024 1 година 7 хвилин.

Суд, враховуючи практику ЄСПЛ та Верховного Суду, щодо права на компенсацію судових та інших витрат, лише у разі якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, приходить до висновку, про обрунтованість винагороди адвоката в фіксованому розмірі у сумі 4500 гривень, що включає в себе підготовку та подачу до суду відзиву на позов.

Щодо фіксованої участі в судовому засіданні - 1000,00 (одна тисяча) грн. за кожне судове засідання, яке відбулося, незалежно від його тривалості, що було визначено додатковою угодою 26.09.2023, то суд констатує той факт, що із восьми судових засідань по справі лише одне судове засідання тривало 1 година 7 хвилин, а всі інші - 4 хвилини, 10 хвилин, під час яких вирішувались організаційні питання та вирішувались клопотання, в тому числі про витребування доказів. Тому, з урахуванням витраченого часу адвокатом Стаценком О.Д. в судових засіданнях, суд визначає до відшкодування 3000 гривень, що буде співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на надання послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 133,137,141, 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідача 4 - адвоката Стаценка О.Д. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат понесених на оплату правничої допомоги задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «РОКИТНЕ-ЦУКОР» (, Київська область, Білоцерківський район, смт. Рокитне, вул. Ентузіастів, 6) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційну скаргу може бути подано до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов