ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/7639/17 Головуючий суддя І інстанції Шелест І.М.
Провадження № 88-ц/818/6/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шаповалова Антона Романовича про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 646/7639/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сфінкс» про стягнення заборгованості за договором оренди, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приват Банк», в якому просив стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» на його користь заборгованість за договором оренди у період з 04 грудня 2008 по 01 жовтня 2014 року у сумі 32 390 296, 32 грн, що еквівалентно на момент звернення до суду 2 260 313, 77 доларів США. В подальшому 26 грудня 2017 року позов уточнив та просив стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за орендною платою за період з 04 грудня 2008 по 04 червня 2014 року в сумі 999150,90 доларів США , а також неустойку за весь час неповернення оренди на період з 01 травня 2011 року по 04 червня 2014 року на суму 1103539,80 доларів США, неустойку та штраф 17596,98 доларів США, три процента річних від простроченої суми 94915,19 доларів США, а всього 2215202,87 доларів США, що за курсом комерційних банків складає 62 147 516,51 грн та відшкодувати суму судового збору (а.с. 154-158 т.2).

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди від 29.04.2005 року у розмірі 19899017,49 грн, в тому числі: 13175370,45 грн заборгованості з орендної плати, 696977,76 грн 3% річних, 76501,98 грн пені за прострочення платежів з орендної плати та 5950167,30 грн неустойки у розмірі подвійної орендної плати за весь час прострочення повернення майна з оренди.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» було задоволено.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року скасоване.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сфінкс» про стягнення заборгованості за договором оренди відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 5645,43 грн.

Повернуто акціонерному товариству «Комерційний банк «Приватбанк» з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір за платіжним дорученням PROM6BVUZX від 06 травня 2021 року у розмірі 6354,57 грн.

28 лютого 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шаповалов А.Р. звернувся до Харківського апеляційного суду із заявою про перегляд згаданої постанови Харківського апеляційного суду за нововиявленими обставинами, в якій просить її скасувати, а рішення Червонозаводського суду м. Харкова від 08.04.2021 року по справі № 646/7639/17 залишити в силі та без змін, або ухвалити нове власне судове рішення, який задовольнити позовну заяву ОСОБА_2 .

В якості нововиявлених обставин вказав, що 23.01.2024 від Національного банку України ним було отримано відповідь від 22.01.2024 за вих. № 27-0007/5295 на адвокатський запит, згідно якої стало відомо про те, що у спірний період з 2009 по 2015 роки у відповідача за адресою: АДРЕСА_1 функціонували його відокремлені підрозділи (філії, відділення), що повністю спростовує висновки суду в частині щодо звільнення орендованого приміщення та повернення об`єкта оренди орендодавцю, які послугували підставою для відмови у позові.

Вважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України наявні підстави для перегляду оскаржуваної постанови Харківського апеляційного суду за нововиявленими обставинами, які є істотними та повторного розгляду справи в цій частині (в межах нововиявлених обставин) з метою встановлення і досягнення істини та правильного вирішення справи по суті.

Колегія суддів розглянула заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, вислухала пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шаповалова А.Р., за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, що не перешкоджає розгляду заяви по суті, уважно перевірила матеріали справи в межах наведеного на її обґрунтування доводів, та не знайшла законних підстав для її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно матеріалів справи позивач в якості підстав позову покликався на те, що відповідач порушив умови договору оренди і вчасно не звільнив орендовані за відповідним договором нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 2-5, 6 8, 9 т.1).

Харківським апеляційним судом та судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до договору оренди від 29.04.2005 з урахуванням змін та доповнень ОСОБА_3 (орендодавець) зобов`язалась передати, а ЗАТ КБ «Приват Банк» (орендар) прийняти у тимчасове користування приміщення за вищевказаною адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 451,9 кв. м, що складається з приміщень №№ 13, 13а, 13б, 13в, 14, 14а, 15, 15а, 16, 16а, 16б, 17, 18, 19, 20, 21, 21а, 22, 22а, 24, 24а, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 35а першого поверху літ. «А?10» (надалі нежитлові приміщення), що належать орендодавцеві на підставі права приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Костенко С. А., Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 95728 від 08.09.2004 р., Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ХМБТІ» 24.09.2004 р. № витягу 4839306, реєстраційний номер 226617, № запису 1171 в книзі № 1 (т. 1, а. с. 9).

20.09.2014 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Вахрушевою О. О., зареєстрований в реєстрі за № 1658 (т. 1, а. с. 6). Відповідно до вказаного договору, ОСОБА_3 (цедент) передала, а ОСОБА_1 (цесіонарій) прийняв, право вимоги, належне ОСОБА_3 за договором оренди нежитлових приміщень від 29.04.2005 зі змінами та доповненнями, а саме право вимагати стягнення заборгованості за договором оренди нежитлових приміщень від 29.04.2005.

Так, згідно листа від 10.08.2009 № 20.00.2/14-21/7 директор Харківського ГРУ ПриватБанку ОСОБА_4 повідомив орендодавця ОСОБА_3 про прийняте рішення про розірвання договору оренди від 29.04.2005 та про звільнення ПриватБанком спірного приміщення. З посиланням на те, що орендар уникає від проведення будь-яких зустрічей та переговорів з приводу договірних відносин, представник орендаря за вказаним договором оренди, яким за посадою є підписант від імені орендаря - Директор Харківського ГРУ ПриватБанку ОСОБА_4 , ОСОБА_3 було запропоновано підписати Акт здачі-приймання приміщень першого поверху в будівлі літ. «А-1», розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 451,9 кв.м з урахуванням допоміжних приміщень, відповідно до плану орендованих приміщень, а також належним чином оформити акт здачі-приймання приміщень, та надіслати на адресу орендаря (а.с. 4 т.1). При цьому на адресу орендодавця за згаданим договором оренди від 29.04.2005 ОСОБА_3 було надіслано Акт здачі-приймання приміщення від 07 серпня 2009 (а.с. 5 т. 1).

Крім того, перед цим листом від 31.07.2009 № 20.00.2/14-2020 директор Харківського ГРУ «ПриватБанку» ОСОБА_4 з посиланням на ч. 1 п. 7.8 Договору оренди приміщення від 29.04.2005, укладеного між ОСОБА_3 і ПриватБанком було запропоновано провести переговорів для з`ясування обставин, що стали перешкодою належному виконанню зобов`язань по договору оренди збуло запропоновано провести переговори у приміщенні Харківського ГРУ ПриватБанку за адресою: м. Харків, вул. Малом`ясницьва, 2а, 4-й поверх, конференцзал, 07.08.2009 о 15.00 (а.с. 4 т. 1).

Згідно Акту від 07.08.2009 сторона по договору оренди від 29.04.2005 року ОСОБА_3 у призначений час та місце проведення переговорів, а також підписання Акту прийома-передачі приміщення 1-го поверху у будівлі літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 , не з`явилася (а.с. 6 т.1).

Про надсилання та отримання згаданої поштової кореспонденції свідчать наявні у справі документи: копії списків № 126 та № 135 згрупованих поштових відправлень на адресу ОСОБА_3 у АДРЕСА_3 та повідомлення про вручення під розписку ОСОБА_3 відповідно 06.08.2009 та 15.08.2009 р. (а.с. 2, 3, 8 т. 3).

Такі дії орендаря відповідають наведеним умовам договору оренди, згідно якому сторони домовились про право орендаря достроково відмовитись від цього договору і припинити таким чином оренду, попередивши про це Орендодавця за три місяця до припинення, зі сплатою неустойки у сумі 100 000 грн. У разі дострокового припинення Договору Орендар зобов`язаний звільнити орендоване приміщення, провести остаточні розрахунки та передати його Орендодавцю протягом тридцяти календарних днів з моменту такого припинення.

У даному випадку Орендар письмово повідомив Орендодавця про дострокове розірвання договору оренди та про звільнення орендованого приміщення 07 серпня 2009 року, що підтверджується згаданим Актом здачі-приймання, який був отриманий Орендарем 15 серпня 2009 року. Той факт, що цей Акт здачі-приймання не був підписаний Орендодавцем не має правового значення для факту розірвання договору оренди 07 серпня 2009 року, оскільки Орендодавець згідно згаданих умов договору оренди зобов`язаний підписати цей Акт, а тому необхідно вважати, що з 15 серпня 2009 наступило прострочення Орендодавця у виконанні обов`язку підписання Акту здачі-приймання приміщення.

Оскільки позивач не надав до суду ніяких доказів на спростування відомостей про дострокове звільнення Орендарем орендованих приміщень, які зазначені у згаданому Акті здачі-приймання приміщення від 07.08.2009 року колегія суддів констатує, що Орендар достроково звільнив орендовані за договором Оренди від 29.04.2005 року приміщення, внаслідок чого його зобов`язання по сплаті орендної плати з цієї дати припинилися, а тому визначена у ст. 614 ЦК України презумпцію вини орендаря у несплаті орендної плати після 07.08.2009 є спростованою.

Наведені з цього приводу висновки суду вищевказаних обставин не враховують та спростовуються доводами скарги, а тому заявлені позовні вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» заборгованості за договором оренди від 29.04.2005 заборгованості з орендної плати, 3 % річних, пені за прострочення платежів з орендної плати та неустойки у розмірі подвійної орендної плати за весь час прострочення повернення майна з оренди є безпідставними як з огляду на негативні правові наслідки від визнання договору дарування спірних нежитлових приміщень недійсним так і внаслідок дострокового звільнення орендованих приміщень орендатором.

Колегія суддів також погодилась з доводами скарги про неукладеність договору відступлення права вимоги з огляду на відсутність його державної реєстрації, оскільки його предметом були майнові права не нерухоме, а не на рухоме майно, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Таким чином згідно постанови Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2011 року у задоволенні позову було відмовлено, за його недоведеності.

Постановою КЦС ВС від 13 грудня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року було змінено, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. А саме: апеляційний суд помилково вважав, що ОСОБА_3 не мала права передавати спірні приміщення в оренду, та що право вимоги за цим договором оренди в позивача не виникло через відсутність його державної реєстрації. Решта постанови суду апеляційної інстанції була залишена без змін.

Отже, вказані у заяві обставини про те, що відповідач орендував нежитлові приміщення у зазначений у позові період з 04 грудня 2008 по 04 червня 2014 року були відомі позивачу, він їх доводив в судах першої та другої інстанції, ці судові рішення були перевірені судом касаційної інстанції, а тому колегія суддів вважає, що заява про перегляд згаданої постанови Харківського апеляційного суду ґрунтується не на нововиявлених обставинах, а на новому доказі, який був запитаний стороною позивача та отриманий у НБУ вже після розгляду справи та набрання судового рішення апеляційної суду законної сили. Інформація, яка міститься у вищевказаному листі НБУ є новими обставинами, а доводи заявника, на які він посилаються, як на нововиявлені обставини, не відносяться до таких у розумінні п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України, а тому підстави для перегляду і скасування постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами у даному випадку відсутні.

У цивільному судочинстві діє принцип верховенства права, ст. 10 ЦПК України, елементом якого є принцип правової визначеності, який ґрунтується на остаточності рішення суду, який набрав законної сили, яке може бути переглянуте лише у вищевказаних випадках, які наразі відсутні.

Пунктом 1 ч.3 та ч.4 ст.429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Таким чином, у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шаповалова А.Р. про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2023 року за нововиявленими обставинами слід відмовити, оскільки її задоволення суперечить принципу верховенства права.

Виходячи з положень п.1 ч.3ст.429 ЦПК України, постанову Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року слід залишити в силі.

Керуючись ст.ст.389,423,429 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шаповалова Антона Романовича про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року залишити без задоволення, постанову залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 02 серпня 2024 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді І.В. Бурлака.

Ю.М. Мальований.