УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3158/24

Номер провадження 2/495/2300/2024

28 серпня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - одноособово судді Мишко В.В.,

при секретарі судового засідання - Красовській А.О.,

за участю:

представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Шаркевича В.Т.,

представника відповідача ОСББ «Центр» адвоката Стрезєва А.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання позивачки ОСОБА_1 по цивільній справі № 495/3158/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа № 495/3158/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2024 року відкрито загальне позовне провадження по цивільній № 495/3158/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. По справі призначено підготовче судове засідання.

12.08.2024 року позивачка ОСОБА_1 подала клопотання, відповідно до якого просила приєднати до матеріалів справи належні та допустимі докази: копію Статуту ОСББ «Центр», копію посадової інструкції управителя ОСББ «Центр», копію об`яв та рішень правління ОСББ «Центр» на 4-х аркушах та викликати у судове засідання для допиту у якості свідків (Голову правління ОСББ «Центр» - ОСОБА_2 , управителя ОСББ «Центр» - ОСОБА_3 та професійного сантехніка ОСОБА_4 ).

Перевіривши подане клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.73 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.ст.77-79 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1 ст.83 ЦПК України).

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи (ч.10 ст.83 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає можливим приєднати до матеріалів справи, зазначені позивачкою документи (докази), яким буде надано оцінку під час розгляду справи відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно із ч.1 ст.90 Цивільного процесуального кодексу України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Згідно із ч.1-3 ст.91 Цивільного процесуального кодексу України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до ст.69 Цивільного процесуального кодексу України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Згідно з ст. 92 Цивільного процесуального кодексу України, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Допит свідків є одним із засобів доказування.

Між тим, у клопотанні позивачки в частині виклику свідків не зазначено їх місце проживання (перебування) або місце роботи та обставини, які вони можуть підтвердити, а вказано тільки ім`я та посаду осіб, яких на думку позивачки необхідно викликати та допитати у судовому засіданні, як свідків.

Суд не може абстрактно викликати Голову правління ОСББ «Центр» - ОСОБА_2 , управителя ОСББ «Центр» - ОСОБА_3 та професійного сантехніка ОСОБА_4 , оскільки відсутні відомості про місце їх проживання, або адреса місця роботи, де, як зазначає позивачка вони працюють на відповідних посадах.

Крім того, позивачкою взагалі необґрунтовано необхідність допиту таких осіб, у зв`язку з чим суду не зрозуміло, які обставини вони можуть підтвердити, що суперечить вимогам діючого законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Аналізуючи вищенаведене та норми діючого законодавства, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданого клопотання про виклик свідків позивачкою ОСОБА_1 , у зв`язку з чим таке клопотання задоволенню не підлягає, оскільки саме на сторону, що просить про виклик свідків покладється обов`язок зазначити його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які вони можуть підтвердити.

Керуючись ч.2, 4 ст.19, ч.ч.1, 2 ст.73, ст.ст. 76-79 ч.1 ст.81 ч.ч.1, 10 ст.83, 90-92, 258, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивачки ОСОБА_1 по цивільній справі № 495/3158/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Приєднати до матеріалів цивільної справи № 495/3158/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири наступні документи: копію Статуту ОСББ «Центр», копію посадової інструкції управителя ОСББ «Центр», копію об`яв та рішень правління ОСББ «Центр» на 4-х аркушах.

У задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 в частині виклику свідків відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Віталій МИШКО