Номер провадження: 22-ц/813/3975/24
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Пересипка Д.В.

учасники справи: стягувач - Акціонерне товариство «Універсал Банк», боржник - ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційні скарги Акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі свого представника Лисенка Віталія Миколайовича та Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни в особі свого представника ОСОБА_2

на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2023 року, постановлену Київським районним судом м. Одеси у складі: судді Коваленко О.Б. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни, стягувач ПАТ «ВТБ Банк»,

в с т а н о в и в:

28 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із вказаною скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни про відкриття виконавчого провадження від 25 січня 2022 року на підставі виконавчого листа № 2-2288/2010, виданого 22 листопада 2012 року, ВП № НОМЕР_6.

В обґрунтування скарги заявник зазначила, що 18 серпня 2022 року, ознайомившись з виконавчим провадженням № НОМЕР_6 та постановою Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною про відкриття виконавчого провадження від 25 січня 2022 на підставі Виконавчого листа № 2-2288/2010, виданого 22 листопада 2012 року Київським районним судом м. Одеси щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 15.03.2004 року, місце реєстрації: АДРЕСА_2, приватний будинок; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області 14.11,1997, місце реєстрації: АДРЕСА_2, приватний будинок; ідентифікаційний номер: ) на користь ПАТ «ВТБ Банк» в особі Відділення "Одеська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк" суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 1105496,72 грн; заборгованості процентів за користування кредитом - 233994,34 грн; пені за несплату процентів 32284,48 грн; пені за заборгованості по кредиту - 19815,77 грн; індексу інфляції на несплачені проценти -18224,02 грн; індексу інфляції на заборгованість по кредиту 5781,39 грн, а всього стягнуто 1415596,72 грн, що еквівалентно 178736,96 доларам США, та судові витрати по 865 грн з кожного, у тому числі шляхом звернення стягнення на майно, що передано в іпотеку за нотаріальним посвідченим іпотечним договором - земельну ділянку площею 0,0356 га, (кадастровий номер :13:012:0028), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 297052, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів 11 березня 2006 року на підставі рішення Одеської міської ради від 29 вересня 2005 року № 4741-1У, вважає що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки у постанові безпідставно зазначено що стягувачем є Акціонерне товариство «Універсал Банк» замість ПАТ « ВТБ Банк»; виконавчий лист 2- 2288/2010, виданий 22 листопада 2012 року, не відповідає дійсності у частині року народження: замість року ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено 1981 року народження.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2023 року задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни, стягувач ПАТ «ВТБ Банк» та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни про відкриття виконавчого провадження від 25 січня 2022 року на підставі виконавчого листа № 2-2288/2010, виданого 22 листопада 2012 року, ВП № НОМЕР_6.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 та скасовуючи постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, суд виходив із обґрунтованості вимог заявниці.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна в особі свого представника ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2023 року як вочевидь необґрунтовану, постановлену без врахування фактичних обставин справи та відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги є те, що судом не враховано факту заміни сторони виконавчого провадження на підставі ухвали суду та виправлення помилки у виконавчому документі.

Зазначає, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеса від 22 вересня 2010 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07 листопада 2012 року про задоволення позову ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, 22 листопада 2012 року було видано виконавчий лист, де було помилково зазначено рік народження ОСОБА_1 : замість вірного 1973 року народження помилково зазначено 1981 року народження.

Вказана помилка виправлена ухвалою Київського районного суду м. Одеса у справі № 520/12303/16-ц від 10 жовтня 2016 року.

Також вказує, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2021 року замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-2288/2010, виданим 22 листопада 2010 року Київським районним судом м. Одеси - стягувача АТ «ВТБ Банк» на його правонаступника - АТ «Універсал банк» у цивільній справі № 2-2288/2010 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» в особі відділення Одеської регіональної дирекції ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Технічна помилка у резолютивні частині ухвали Київського районного суду м. Одеса від 18 січня 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження в частині дати видачі виконавчого документу - 22 листопада 2010 року, відмінної від реальної дати видачі вказаного виконавчого документа 22 листопада 2012 року - є технічною помилкою та не спростовує факт заміни сторони виконавчого провадження - стягувача АТ «ВТБ Банк» на його правонаступника - АТ «Універсал Банк».

З огляду на вичерпний перелік підстав у ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» для повернення стягувачу виконавчого документу приватним виконавцем без прийняття до виконання, такі обставини по теперішній справі відсутні.

Тому приватним виконавцем правомірно відкрито виконавче провадження.

Зазначає, що судом не надано належної оцінки доказам, наявним в матеріалах справи, не вказано, які дії привели до порушень прав боржника.

Оскаржувана ухвала не містить відомостей про результати вирішення заяви про залучення до участі АТ «Універсал Банк», який є стягувачем по справі.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Універсал Банк» в особі свого представника ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2023 року.

Зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неналежного стягувача в виконавчому провадженні та щодо недоведеності факту передачі права вимоги за виконавчим листом виданого 22 листопада 2012 року Київським районним судом м. Одеси, оскільки факт набуття права вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 за кредитним договором від 27 травня 2008 року та заміну ПАТ «ВТБ Банк» на АТ «Універсал Банк» встановлений ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 18 січня 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження.

Посилання суду щодо невірного зазначення у виконавчому листі дати народження боржника є безпідставними, оскільки виконавчий лист містить всі необхідні відомості боржника, також у заяві про відкриття виконавчого провадження було додатково зазначено вірну дату народження боржника - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, також, що судом першої інстанції не залучено до участі у справі АТ «Універсал Банк», та не повідомлено про розгляд справи, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Крім того вказує, що боржником ОСОБА_1 пропущений передбачений ст. 449 ЦПК України строк подання скарги до суду, оскільки заявниця сама зазначає про своє ознайомлення з постановою приватного виконавця від 25 січня 2022 року - 18 серпня 2022 року, проте до суду вона звернулася лише у 2023 році, не порушувала питання про поновлення пропущеного строку та не надавала поважних причин такого.

Відзив на апеляційні скарги до суду не надходив.

В судовому засіданні представник приватного виконавця ВО Одеської області Шевченко Т.С. підтримала доводи своєї апеляційної скарги, представник стягувача АТ «Унівесрал Банк» Смиков В.Є. підтримав доводи апеляційної скарги, боржник ОСОБА_1 апеляційні скарги не визнала.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з`явилися до судового засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Згідно зі статтею 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 920/149/18 надано роз`яснення щодо співвідношення загальної та спеціальної норми, згідно з якими норми, передбачені законом про виконавче провадження, є загальними, а норми, передбачені процесуальним кодексом, є спеціальними, тому строк на оскарження необхідно обраховувати в календарних днях. Подібні за змістом висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 361/1335/20 (провадження № 61-15507св20), від 02 листопада 2021 року у справі № 753/3465/20 (провадження № 61-12002св20).

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 439/1493/15, провадження № 61-7804св19, сформульовано висновок щодо застосування статті 449 ЦПК України. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити із того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. Водночас, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод, підставою для поновлення пропущеного строку є відповідне клопотання сторони з наведенням відповідних поважних причин, у суду відсутні повноваження для вирішення такого питання з власною ініціатив. Недотримання вказаного має наслідком застосування передбачених ст. 126 ЦПК України наслідків у вигляді залишення заяви без розгляду.

За матеріалами справи встановлено, що постановою Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною від 25 січня 2022 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6 на підставі Виконавчого листа № 2-2288/2010, виданого 22 листопада 2012 року Київським районним судом м. Одеси щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 15.03.2004 року, місце реєстрації: АДРЕСА_2, приватний будинок; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області 14.11,1997 року, місце реєстрації: АДРЕСА_2, приватний будинок; ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) на користь ПАТ «ВТБ Банк» в особі Відділення "Одеська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк" суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 1105496,72 грн; заборгованості процентів за користування кредитом - 233994,34 грн; пені за несплату процентів 32284,48 грн;пені за заборгованості по кредиту - 19815,77 грн; індексу інфляції на несплачені проценти -18224,02 грн; індексу інфляції на заборгованість по кредиту 5781,39 грн, а всього стягнути 1415596,72 грн, що еквівалентно 178736,96 доларам США, та судові витрати по 865 грн з кожного, у тому числі шляхом звернення стягнення на майно, що передано в іпотеку за нотаріальним посвідченим іпотечним договором - земельну ділянку прощею 0,0356 га, (кадастровий номер :13:012:0028), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 297052, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів 11 березня 2006 року на підставі рішення Одеської міської ради від 29 вересня 2005 року № 4741-ІУ.

Вказана постанова є предметом оскарження з боку боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 з підстави неправильного зазначено у виконавчому листі її року народження та стягувача - АТ «Універсал Банк» замість ПАТ «ВТБ Банк».

При цьому сама заявниця в своїй заяві, з якою вона звернулася до суду 28 серпня 2023 року, зазначає, що з виконавчим провадженням № НОМЕР_6 та оскаржуваною постановою про відкриття виконавчого проваження вона ознайомилася 18 серпня 2022 року.

Жодних клопотань про поновлення пропущеного строку для звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця така не містить.

Будь-які поважні причини пропуску строку, який вказаний самою заявницею, в заяві також відсутні.

За змістом статті 81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Право на справедливий судовий розгляд передбачає право на отримання належного повідомлення про судові рішення, особливо у випадках, коли скарга може бути подана протягом визначеного строку. Водночас зацікавлена сторона зобов`язана проявляти особливу старанність у захисті своїх інтересів і вживати необхідних заходів для ознайомлення з розвитком провадження.

Суд на вказане уваги не звернув, не перевірив дотримання заявницею 10-денного строку на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження, яким сама ОСОБА_1 зазначає 18 серпня 20222 року, на що цілком слушно посилається у своїй апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк».

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що у постанові Верховного Суду від 19 січня 2024 року у справі № 911/1216/21 виснувано, що учасник виконавчого провадження обґрунтовано покладається на отримання протягом розумного строку відповідних документів (відомостей) від виконавця, однак таке очікування не може бути надто тривалим. У випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.

У пунктах 52, 53 постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у справі № 910/18480/20 також зазначено, що враховуючи положення законодавства (статті 18, 19, 28 Закону «Про виконавче провадження»), учасник виконавчого провадження обґрунтовано покладається на отримання протягом розумного строку відповідних документів (відомостей) від виконавця, однак таке очікування не може бути надто тривалим. У випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.

По справі йдеться про виконавче провадження щодо виконавчого документу, виданим 22 листопада 2012 року на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2010 року.

За таких обставин і за умови напевної обізнаності боржника ОСОБА_1 про невиконання вказаного рішення суду з її боку вказана нею необізнаність про виконавче провадження протягом тривалого строку, який рахується роками, не ґрунтується на добросовісності цивільних правовідносин і на обов`язковості виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Вказане у своїй сукупності дає підстави для висновку колегії суддів про те, що скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця ВО Одеської області Шевченко Т.С. від 25 січня 2022 року у ВП № НОМЕР_6 слід залишити без розгляду.

Вказане не позбавляє боржника можливості звернутися з такою за умови дотримання наведеного у теперішньому судовому рішенні порядку та строків оскарження.

Вказане у відповідності до частини четвертої статті 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2023 року та ухвалення нового судового рішення про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

При цьому апеляційній скарги як приватного виконавця, так і стягувача підлягають частковому задоволенню, оскільки підставами першої не зазначено пропуск заявницею строку звернення до суду зі скаргою, а вимогою другої не охоплюється залишення скарги без розгляду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності розподілу судового збору розміру задоволених позовних вимог з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» та Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни підлягає стягненню сплачений останніми за подання апеляційних скарг судовий збір у розмірі 2684,00 грн та 484,48 грн відповідно.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 126 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі свого представника Лисенка Віталія Миколайовича та Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни в особі свого представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2023 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни, стягувач ПАТ «ВТБ Банк» залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) - 2684,00 грн та Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни (РНОКПП НОМЕР_5 , 65029, м. Одеса, вул. Балківська, 31, оф. 7) - 484,48 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 02 серпня 2024 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко