Справа № 314/1524/23
Провадження № 2/314/263/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2024 року м.Вільнянськ

Справа 314/1524/23;

провадження № 2/314/263/2024;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач ОСОБА_2 ;

-відповідач ОСОБА_3 ;

- третя особа Міністерство оборони України;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа Міністерство оборони України, про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання батьківства,

за участю представника позивача Ведмедовської Г.О ;

за участю позивача ОСОБА_1 ;

за участю відповідача ОСОБА_4 ;

стислий виклад позицій сторін.

14.04.2023 ОСОБА_1 через свого представника Ведмедовську Г.О. , звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Михайлівка Вільнянського районну Запорізької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, РНОКПП: НОМЕР_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2010 року по жовтень 2022 року; визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, уродженця с. Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої позовні вимоги Позивачка обґрунтовувала тим, що вона з 2010 року вона почала проживати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спільного проживання у них народилася спільна донька, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, у зв`язку із тим, що батько дівчинки перебував у відрядженні, Позивачка здійснила реєстрацію народження дитини самостійно, згідно ст. 135 СК України. У жовтні 2022 року ОСОБА_3 був призваний на проходження військової служби. 30.11.2022 ОСОБА_3 зник безвісті. В данний час ОСОБА_1 , позбавлена можливості вчиняти дії щодо пошуку свого чоловіка, оскільки не є дружиною ОСОБА_3 .

У зв`язку із чим ОСОБА_1 змушена звернутися за захистом прав до суду.

Представник позивача Ведмедовська Г.О. та позивачка ОСОБА_1 , у судовому засіданні на позовних вимогах наполягали, просили задовольнити на тих підставах, що зазначені в позові.

Відповідачка ОСОБА_2 , у судовому засідання позовні вимоги визнала, підтвердила той факт, що її син ОСОБА_3 з 2010 року проживав однією сім`єю з ОСОБА_7 і мають спільно доньку ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, день та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився. Відповідно до письмових пояснень просить позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.04.2023 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області (суддя Кононенко І.О.).

17.05.2023 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло від представника позивачки Ведмедовської Г.О. , клопотання про долучення доказів та про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

17.05.2023 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла від ОСОБА_2 заява про визнання позову.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.05.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Міністерство оборони України (суддя Кононенко І.О.).

08.06.2023 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшли від Міністерства оборони України пояснення.

Ухвалою суду від 07.07.2023 закрито провадження у справі №314/1524/23 за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), Міністерство оборони України (, просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ) про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання батьківства. (суддя Кононенко І.О.).

17.07.2023 ОСОБА_1 , через свого представника Ведмедовську Г.О. , подано апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу суду.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 26.09.2023 апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Ведмедовської Ганни Олексіївни - задоволена частково: ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 липня 2023 року у цій справі скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі (суддя Кіяшко В.О.).

30.01.2024 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло від представника позивачки Ведмедовської Г.О. , клопотання про залучення співвідповідача, ОСОБА_3 .

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 31.01.2024 залучено до участі в справі у якості співвідповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.06.2024 закрито підгшотовче провадження по справі.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 2010 р. почала проживати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартирі, яку винаймали за адресою: АДРЕСА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася спільна донька, ОСОБА_6 . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 25.05.2016 відомості щодо батька ОСОБА_6 зазначені зі слів матері.

02.03.2016 мати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , придбала житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання від 30.05.2016 № 02-01-38/1042 з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

08.10.2022 ОСОБА_3 був призваний на проходження військової служби.

15.11.2022 позивачка разом із ОСОБА_3 звернулися до Вільнянського РВДРАЦС у Запорізькому районі Запорізької області із спільною заявою про укладення шлюбу.

28.11.2022 ОСОБА_3 зник безвісті.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), алей інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із подружжя; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Подібна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №524/10054/16 (61-21748св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлений факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Факт, про встановлення якого просить Позивачка, має для неї юридичне значення, так як встановлення цього факту необхідне їй для здійснення пошуку її чоловіка.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_1 народилася донька, ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 25.05.2016 відомості щодо батька ОСОБА_6 зазначені зі слів матері.

Згідно договору купівлі-продажу від 02.03.2016, посвідченого приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Тиханською С.Я., ОСОБА_2 , придбала житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання від 30.05.2016 № 02-01-38/1042 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 02-01-21/162 від 27.03.2023 у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Факт проживання Позивачки разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 також підтверджується такими документами: пам`яткою абонента, паспортом ОСОБА_1 , довідкою виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 02-02-45/213 від 18.04.2023.

Згідно з витягом з наказу № 286 командира ВЧ0536 від 08.10.2022 ОСОБА_3 був призваний на проходження військової служби.

Відповідно до листа Вільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) щодо державної реєстрації шлюбу від 15.11.2022 №285/21.3-96 знайшло своє підтвердження факт виявлення волі зареєструвати шлюб як ОСОБА_1 , так й ОСОБА_3 .

Згідно зі сповіщенням № 533, виданим ВЧ НОМЕР_4, витягом з ЄРДР від 02.12.2022 ОСОБА_3 з 28.11.2022 набув статус зниклого безвісті.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2010 р. підтверджується спільними фото та телефонною перепискою.

Крім того, свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повністю підтвердила те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з 2010 р. по дату набуття Відповідача статусу зниклого безвісті. За час спільного проживання Сторони разом вели побут та займалися вихованням дітей.

Свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , також повідомила суд, що родину ОСОБА_1 знає з 2014 року. ОСОБА_3 постійно мешкав із Позивачкою у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 до часу його зникнення. Відповідач визнавав дитину, ОСОБА_6 , своєю донькою.

Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу із 2010 року.

Щодо визнання батьківства судом було встановлено, що відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Також відповідно до роз`яснень, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Статтею 134 CK України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи, що відповідач не оспорює батьківство позивача відносно дитини, визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 1705,76 грн., вони понесені та сплачені позивачем і в силу ст.141 ЦПК України підлягають зарахуванню на користь держави.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 2-5, 10, 11-13, 19, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Михайлівка Вільнянського районну Запорізької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, РНОКПП: НОМЕР_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2010 року по жовтень 2022 рік.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянина України, батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 16.08.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Міністерство оборони України, пр.Повітрофлотський, 6 м. Київ, 03168.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

16.08.2024