РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

10 вересня 2024 року

Справа №451/1154/24
Провадження № 2/451/410/24

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

Стислий виклад позиції учасників процесу

21 серпня 2024 рокупозивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 02 жовтня 2003 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . У них є діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (досягли повноліття). Оскільки, вони з відповідачем не спілкуються останні роки з його ініціативи, тому розірвати шлюб через органи РАЦСу шляхом подання спільної заяви є неможливим. Шлюбне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на подружнє життя, між ними відсутні почуття любові, родинної близькості га взаєморозуміння. Шлюбне життя не склалось через несумісність поглядів на життя, що негативно впливає на позивача. В сім`ї склались такі стосунки, при яких сумісне проживання стало неможливим, оскільки останні 3 роки у них погіршились особисті відносини, вони з відповідачем фактично шлюбні відносини припинили та не мають наміру їх відновлювати. Перспектив для збереження їхнього шлюбу немає. Вони з відповідачем проживають окремо останні 3 роки. Від спільних знайомих їй стало відомо, що він створив іншу сім`ю. Сторони тривалий період часу спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, не спілкуються та не підтримують жодних відносин. Збереження шлюбу неможливе, оскільки подальше спільне життя суперечило б її інтересам, строку на примирення не потребує.

З цих підстав, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 02 жовтня 2003 року у Дмитрівської сільській раді Радехівського району Львівської області, актовий запис № 5 (а. с. 3, 3 зворот).

Відповідач ОСОБА_2 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі

Суд своєю ухвалою від 23 серпня 2024 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання (а. с. 1 - 2).

ОСОБА_1 подала заяву, у якій просить проводити судовий розгляд по цивільній справі без її присутності, нею зазначені усі обставини щодо обґрунтування позовних вимог та надано усі наявні докази, просить задовільнити позовні вимоги повністю (а. с. 10).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином (а. с. 17).

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Установлені судом фактичні обставини справи

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 02 жовтня 2003 року Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області був зареєстрований шлюб, актовий запис за № 5, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_1 від 02 жовтня 2021 року (а. с. 6).

За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які досягли повноліття (а. с. 7, 8).

Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що свідчить про остаточний розпад сім`ї.

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем.

Позиція суду

Згідно із статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду

Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

На підставі статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.

З огляду на частину другу статті 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не бажає зберігати шлюб з відповідачем.

Отже, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.

Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абзацом другим частини третьої статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 211, 247, 258 - 259, 263 - 265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 51 Конституції України, ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований 02 жовтня 2003 року, Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис за № 5.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники процесу

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за такою адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за такою адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено у нарадчій кімнаті 10 вересня 2024 року.