Справа № 715/1326/24
Провадження № 2/715/371/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Цуркана В.В.

секретар судового засідання Майщук С.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди завданої втратою годувальника, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди завданої втратою годувальника. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 жовтня 2022 року, приблизно о 20 год. 15 хв., водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Land Rover Freelander», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби по вулиці Головній в с. Черепківці, Чернівецького району, Чернівецької області. Наближаючись до електроопори № 132/Л-2, водій ОСОБА_4 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити перешкоду для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_5 , який керуючи велосипедом «Urban Nuzzi», рухався попереду в попутньому напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості до швидкості руху велосипедиста, та допустив наїзд на останнього. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, велосипедисту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинено смерть, яка настала від зламу 2-го шийного хребця з розривом спинного мозку на даному рівні. Крім цього, ОСОБА_4 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, переслідуючи мету уникнення відповідальності за її скоєння, зник з місця події, залишивши ОСОБА_5 обабіч дороги в небезпечному для життя та безпорадному стані, який був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану.

Слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Смерека Б. складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000176 від 14.10.2022р., який був затвердженим 06.03.2023р. прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Мороз Т. по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України. Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.06.2023р. у справі № 715/738/23 судове провадження з розгляду кримінального провадження № 0000176 від 14.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, зупинено на час військової служби обвинуваченого на період мобілізації. В зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Land Rover Freelander», д.н.з. НОМЕР_1 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (ТДВ СК «Альфа-Гарант») згідно полісу № AT 2827101, вона 31.01.2023р. звернулась до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду і заявами про виплату відшкодування моральної шкоди в розмірі 80 400,00 грн., відшкодування понесених витрат на поховання в розмірі 23 000,00 грн. та відшкодування втрати годувальника в розмірі 241 200,00 грн. В зв`язку з тим, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» не здійснило їй виплату відшкодування, вона зверталась до Глибоцького районного суду Чернівецької області з позовною заявою про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20.11.2023р у справі № 715/2691/23, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 20.12.2023р., з ТДВ СК «Альфа-Гарант» стягнено на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 80 400,00грн. та витрати на поховання в розмірі 23 000,00 грн.

Однак, ТДВ СК «Альфа-Гарант» не здійснило виплату відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника і даний спір не був предметом судового розгляду. Вказує, що вона є непрацездатною особою похилого віку, отримує пенсію за віком, станом на день смерті свого сина вона мала право на утримання, потребувала утримання та перебувала на його утриманні, що підтверджується Актом про засвідчення факту потреби та факту перебування на утриманні від 25.01.2023р. складеного Глибоцькою селищною радою. Дорожньо-транспортна пригода трапилась 14.10.2022р, розмір мінімальної заробітної плати на цей момент становив 6 700,00 грн. Таким чином, мінімальний розмір відшкодування втрати годувальника становить 241 200,00 грн, (6 700,00 х 36 = 241 200,00 грн). Отже, їй належить відшкодування пов`язане з втратою годувальника в розмірі 241 200,00 грн.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000176 від 14.10.2022р. щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, дорожньо-транспортна пригода і смерть потерпілого трапились внаслідок порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України. Отже, ТДВ СК «Альфа-Страхування», у відповідності до ст. 27 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зобов`язане відшкодувати їй шкоду, пов`язану з втратою годувальника в розмірі 241 200,00 грн. Однак, ліміт відповідальності ТДВ СК «Альфа-Страхування» по полісу № AT 2827101 становить 320 000,00 грн. за шкоду завдану життю/здоров`ю потерпілого, ТДВ СК .Альфа-Страхування» на підставі судового рішення вже було виплачено моральну шкоду і витрати на поховання в загальному розмірі 103 400,00 грн. Таким чином, ТДВ СК «Альфа-Страхування» повинно відшкодувати їй втрату годувальника в розмірі 216 600,00 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» на її користь відшкодування пов`язане з втратою годувальника в розмірі 216 600,00 грн.. а також судові витрати на правову допомогу у розмірі 18 000, 00 грн.

27.05.2024 року від ТзДВ Страхова компанія «Альфа Гарант» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вказують, що 07.02.2023 року вони отримали повідомлення про вказане ДТП та заяву про виплату страхової відшкодування від позивача. Вказують, що відповідно до ст. 1200 Цивільного кодексу України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Так, позивачу для отримання страхового відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, необхідно надати належним чином завірені копії: довідку про перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, видану в порядку, визначеному органами місцевого самоврядування за місцем проживання померлого на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування» - має містити інформацію про вичерпне коло осіб, які перебували на утриманні померлого; документ, що підтверджує розмір пенсії, наданої утриманцю внаслідок втрати годувальника. Натомість позивачем долучено до позовної заяви акт про засвідчення факту потреби та факту перебування на утриманні від 25.01.2023 року, згідно якого: «...загиблий перебував у хорошій фізичній формі та володів професійними навичками, постійно виконував різноманітні роботи на замовлення жителів територіальної громади, за що отримував від них матеріальну винагороду за виконані роботи / послуги. За рахунок цих сукупних доходів загиблий утримував свою матір». Разом з тим, зазначений акт не є належним доказом підтвердженням факту утримання. В свою чергу, позивачем не надано жодного документу, яким було б підтверджено отримані доходи ОСОБА_5 . Однак, у відповідності до ст. 1200 Цивільного кодексу України шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Вказують, що відповідач не ухиляється від виконання своїх зобов`язань, але враховуючи те, що позивачем не надано жодного документу, наявності якого вимагає чинне законодавство, а тому у відповідача наразі відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого на користь позивача. Крім цього, вказують, що позивачем не надано жодного платіжного документу, що підтверджує оплату правничої допомоги. Сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 18 000 гривень 00 копійок є не співрозмірною, натомість є достатньо завищеною, оскільки справа не є складною, підготовка до її розгляду не потребує дослідження великих обсягів чинного законодавства та аналізу великої кількості доказів, а загалом - значних затрат часу та зусиль, а позовна заява взагалі є простою та типовою. На підставі викладеного, просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовільнити.

Представник ТДВ СК «Альфа Гарант» Шпак М.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2022року, приблизно о 20 год. 15хв., водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Land Rover Freelander», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби по вулиці Головній в с. Черепківці, Чернівецького району, Чернівецької області. Наближаючись до електроопори № 132/Л-2, водій ОСОБА_4 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити перешкоду для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_5 , який керуючи велосипедом «Urban Nuzzi», рухався попереду в попутньому напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості до швидкості руху велосипедиста, та допустив наїзд на останнього.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, велосипедисту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинено смерть, яка настала від зламу 2-го шийного хребця з розривом спинного мозку на даному рівні.

Крім цього, ОСОБА_4 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, переслідуючи мету уникнення відповідальності за її скоєння, зник з місця події, залишивши ОСОБА_5 обабіч дороги в небезпечному для життя та безпорадному стані, який був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Land Rover Freelander», д.н.з. НОМЕР_1 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (ТДВ СК «Альфа-Гарант») згідно полісу № AT 2827101.

Слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Смерека Б. складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000176 від 14.10.2022р., який був затвердженим 06.03.2023р. прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Мороз Т. по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.06.2023р. у справі № 715/738/23 судове провадження з розгляду кримінального провадження № 0000176 від 14.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, зупинено на час військової служби обвинуваченого на період мобілізації.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20.11.2023 року у справі 715/2691/23, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 20.12.2023р., з ТДВ СК «Альфа-Гарант» стягнено на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 80 400,00грн. та витрати на поховання в розмірі 23 000,00 грн.

Відповідно до ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Із змісту вищезазначеної норми вбачається, що право на відшкодування шкоди має особа, яка перебувала на утриманні у особи, що загинула (або мала право перебувати на її утриманні). Разом з тим, у даній нормі міститься вказівка на умови, за яких особа набуває відповідне право та строк протягом, якого має здійснюватися відшкодування, в залежності від того, до якої категорії відноситься особа, що перебувала на утриманні (дитина, чоловік, дружина, особа з інвалідністю тощо). Водночас, даний перелік не встановлює коло осіб, які автоматично вважаться такими, що перебували на утриманні у потерпілої особи.

Ст. 1200 ЦК України прямо встановлені наступні умови, за яких особа набуває право на отримання відшкодування, а саме: непрацездатність особи; факт перебування особи на утриманні у загиблого (або наявність такого права).З аналізу даної статті вбачається, що ці дві умови повинні мати місце одночасно, тобто один лише факт непрацездатності особи не є достатньою підставою для здійснення їй відшкодування в порядку ст. 1200 ЦК України.

Згідно правових висновків, які містяться у постанові Верховного Суду по справі № 165/325/17 (провадження № 61-11674св18) від 18 квітня 2018 року: «Непрацездатні члени сім`ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування. Розмір відшкодування у зв`язку з втратою годувальника у цих випадках визначається з його заробітку без врахування заробітку або пенсії, що одержували зазначені особи (підпункт «г» пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № б «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму встановленого законом. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (стаття 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»). Сума прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць встановлюється державним бюджетом України на кожен рік. Таким чином, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Вказана обставина в ході судового розгляду має бути підтверджена належними і допустимими засобами доказування, як-то довідка про розмір пенсії, довідка про доходи тощо.

У постанові Верховного Суду по справі № 301/160/17 (провадження № 61- 28415св18) від 10 жовтня 2018 року, зазначено: «право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом».

Як вбачається з довідки про доходи № 091093, виданої пенсіонеру ОСОБА_3 , яка перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Чернівецькій області та отримує пенсію за віком. ОСОБА_3 отримала пенсію за: січень 2022 -2334,00 грн., лютий 2022 2334.00 грн., березень 2022 2390,00 грн., квітень 2022 2390,00 грн.; травень 2022 - 2390,00 грн.; червень 2022 - 2390,00 грн.; липень 2022 2483,00 грн.; серпень 2022- 2483,00 грн.; вересень 2022 2483,00 грн.; жовтень 2022 2483,00 грн.; листопад 2022 - 2483,00 грн.; грудень 2022 2549,00 грн. Сума пенсії ОСОБА_3 за період з 01.01.2022 року о 31.12.2022 року складає 29192,00 грн.

Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» затверджено прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, з 01 липня у розмірі 2027 грн., а з 1 грудня у розмірі 2093 грн.

Таким чином, дохід ОСОБА_3 більший за прожитковий мінімум, і фактично пенсія була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування.

Крім цього, відповідно до вимог ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Позивач на підтвердження факту перебування ОСОБА_3 на утриманні сина надано суду Акт про засвідчення факту потреби та факту перебування на утриманні від 25.01.2023 року, виданого старостою с. Черепківці Глибоцької ОТГ Чернівецького району Чернівецької області, відповідно до якого - ОСОБА_5 , який проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , мав на утриманні матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Утримання полягало в наступному, що загиблий перебував у хорошій фізичній формі та володів професійними навичками, постійно виконував різноманітні роботи на замовлення жителів територіальної громади, за що отримував від них матеріальну винагороду за виконані роботи / послуги. За рахунок цих сукупних доходів загиблий утримував свою матір, належний йому будинок та прибудинкову територію.

Разом з тим, в даному випадку суд погоджується з твердженням відповідача і зазначає, що вказаний документ не може вважатись належним та допустимим доказом у розумінні ст. ст. 77 та 78 ЦПК України, оскільки факт виконання померлим різноманітних робіт на замовлення жителів територіальної громади та отримання за це матеріальної винагороди жодним чином не пов`язаний із фактом утримання матері. При цьому суду не надано жодного документу, яким було підтверджено отримані доходи ОСОБА_5 .

З огляду на викладені обставини, суд приходить до переконливого висновку про те, що дана позовна заява не підлягає до задоволення.

Виходячи із наведеного, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди завданої втратою годувальника - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 15.08.2024 року.

Суддя: