ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 450/4624/23
провадження № 2/753/700/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Лузовою І. В., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 р. ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі також - ПАТ «НАСК «Оранта», страхова компанія, страховик, відповідач) про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 39 936,76 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. 26.12.2022 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі також - ДТП) за участю двох транспортних засобів - керованого позивачем автомобіля Ягуар XF, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля Фольксваген Гольф, д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок вказаної ДТП автомобіль Ягуар зазнав технічних пошкоджень, а його власнику спричинена майнова шкода. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Фольксваген була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з договором від 29.08.2022. З метою захисту своїх порушених майнових прав позивач звернувся до страхової компанії з повідомленням про ДТП, надавши усі необхідні документи, передбачені статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 36 124,69 грн, проте розмір здійсненої виплати не відповідає розміру реального збитку, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутись до судового експерта для обрахунку вартості матеріального збитку. Згідно з висновком експерта вартість матеріального збитку становить 76 061,45 грн. Вказаний висновок позивач надав відповідачу разом із заявою про перерахунок розміру страхового відшкодування. Листом від 08.03.2023 відповідач повідомив, що не вбачає підстав для доплати страхового відшкодування, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.09.2023 справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2023 справу передано до провадження судді Трусової Т. О.

Ухвалою суду від 22.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

13.11.2023 від ПАТ «НАСК «Оранта» надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти вимог позивача, які мотивовані тим,що страховою компанією належним чином, в повному обсязі та відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснено розрахунок страхового відшкодування та його виплату. На обґрунтування заперечень відповідач вказав, що згідно з замовленим ним експертно-товарознавчим дослідженням (звітом оцінювача) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 0,62) складає 36 124,69 грн. При огляді транспортного засобу було установлено перевищення товщини лакофарбового покриття кузова, тобто його відновлювали ремонтом, що і дало підстави для застосування вказаного коефіцієнта фізичного зносу. Окрім того у наданому позивачем висновку експерта зазначено про пошкодження кронштейну бампера, що не було зафіксовано представником страховика у протоколі огляду. Позивач був присутній при огляді його автомобіля та погодився з переліком пошкоджень, зазначених в акті огляду, претензій до проведеного огляду не пред`являв та зобов`язався звернутись до страховика для складення додаткового протоколу огляду у разі виявлення прихованих пошкоджень або зміни кваліфікації ремонту. З питання проведення додаткового огляду позивач до страховика не звертався.

З наведених вище підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

23.11.2023 від позивача в особі його представника ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив. Заперечення проти аргументів відповідача мотивовані тим, що нанесення захисних покриттів на елементи кузова, наприклад захисної плівки, збільшує показник товщини лакофарбового покриття у межах десятків, а проведення відновлювальних процедур - у сотні одиниць, зазначені у протоколі огляду транспортного засобу результати вимірювання товщини лакофарбового покриття суперечать даним звіту представника відповідача про те, що пошкоджень чи слідів відновлювальних робіт не встановлено, не ураховано, що кузов автомобіля виготовлений з алюмінію та у звіті відсутнє посилання на технічні характеристики приладу вимірювання товщини лакофарбового покриття. Відсутність у звіті оцінювача даних про кронштейн бампера пояснюється тим, що наданий позивачем висновок складався судовим експертом, який особисто здійснював огляд автомобіля та має відповідний освітньо-кваліфікаційний рівень та досвід у спеціальних знаннях, а первинний протокол огляду складався не оцінювачем. До того ж звіт оцінювача може використовуватись лише для визначення суми страхового відшкодування та не відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

У запереченнях на відповідь на відзив, які надійшли до суду 29.11.2023, відповідач, зокрема зазначив, що оглядом кузова автомобіля позивача не було виявлено будь-яких захисних покриттів, зафіксований на фото товщиномір, який використовувався при огляді автомобіля, є професійним приладом, який автоматично визначає тип вимірюваної поверхні з функцією автокалібровки, а тому відповідні доводи позивача є безпідставними. Також відповідач послався на те, що Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає йому право залучати аварійних комісарів та експертів, а Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів передбачена можливість визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом за рішенням органу (особи), яка залучила експерта, за умови надання необхідних даних.

За результатами вивчення вказаних заяв по суті справи та наданих сторонами доказів 06.02.2024 суд за власною ініціативною постановив ухвалу про розгляд справи з повідомленням сторін в судовому засіданні 29.02.2024.

Ухвалою від 27.02.2024 суд залишив без задоволення заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення її участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

28.02.2024 від представника позивача ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення щодо обставин, які послугували підставою для призначення у справі судового засідання.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі, від позивача та його представника жодних заяв та клопотань щодо розгляду справи не надходило.

З огляду на принцип розумності строків розгляду справи судом та достатність наявних в матеріалах справи доказів для прийняття обґрунтованого рішеннясуд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності її учасників.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

26.12.2022 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Ягуар XF, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та Фольксваген Гольф, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 .

Вказана ДТП була оформлена за європротоколом, згідно з яким винною у особою у її настанні є ОСОБА_4 .

Станом на 26.12.2022 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Фольксваген Гольф, д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210778087 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160 000 грн та нульовою франшизою.

11.01.2023 позивач звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» з повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування.

11.01.2023 представником страхової компанії за участю позивача було проведено огляд автомобіля Ягуар XF, д.н.з. НОМЕР_2 , результати якого зафіксовані у протоколі (акті) огляду транспортного засобу.

Згідно з даними цього протоколу в автомобілі пошкоджені: облицювання переднього бампера - деформація із розривом (потребує заміни та фарбування); номерного знаку - деформація (потребує заміни); полички (рамки) номерного знака (потребує заміни); решітки радіатора - злам (потребує заміни); молдинга решітки - злам (потребує заміни).

Водночас у протоколі міститься вказівка на ймовірність прихованих пошкоджень в зоні удару.

Під час огляду транспортного засобу також здійснювалось вимірювання товщини лакофарбового покриття кузова та отримано такі показники: капот-110; крило п.л. - 114; дверка п.л.- 156; дверка з.л. - 144; крило з.л. - 94,8; кришка багажника - 135; крило з.пр. - 95,8; дверка з.пр.- 123; дверка п.пр. - 146; крило п.пр. - 105; панель даху - 117.

Відповідно до складеного на замовлення відповідача ФОП ОСОБА_5 звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 03.02.2023 № 62-D/13/89 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Ягуар XF, д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 36 124,69 грн з ПДВ.

Вказаним дослідженням установлено, що ринкова вартість транспортного засобу до його пошкодження у ДТП складає 987 627,74 грн, вартість відновлювального ремонту (з урахуванням ПДВ 20%) - 76 017,64 грн, а розрахунковий коефіцієнт фізичного зносу складових - 0,62.

Страховим актом № ОЦВ-23-13-86040/1 від 07.02.2023 страхова компанія визнала ДТП страховим випадком, визначила розмір страхового відшкодування виходячи з встановленої вищевказаним звітом вартості матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в сумі 36 124,69 грн та здійснила виплату страхового відшкодування за зазначеними позивачем реквізитами (ФОП ОСОБА_6 ), що не оспорюється сторонами.

17.02.2023 до страхової компанії надійшла заява позивача, у якій він просив здійснити доплату страхового відшкодування згідно висновку експерта № 22 від 07.02.2023.

Листом від 08.03.2023 страхова компанія відмовила позивачу у доплаті страхового відшкодування пославшись на те, що розрахунок страхового відшкодування за страховим випадком здійснено відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, визначеного згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте суду не надано висновку експерта, на підставі якого позивач просив здійснити доплату страхового відшкодування, а вимоги позову ґрунтуються на замовленому позивачем у липні 2023 р. висновку експерта автотоварознавчого дослідження від 17.07.2023 № 125.

Згідно з цим висновком вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Ягуар, д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 0,00 складає 76 061,45 грн без ПДВ.

Даючи оцінку наведеним вимогам та наданим сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень доказам, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами частини другої статті 1187, частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Згідно статті 22 ЦК України збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Стаття 979 цього Кодексу дає визначеннядоговору страхування як договору, за яким одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі також - Закон № 1961-IV).

Відповідно до положень статті 5 цього Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

За приписами пункту 22.1. статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону 1961-IV визначає, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до положень статті 29 Закону 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно пункту 34.2. статті 34 Закону 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до статті 35 Закону 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування установленого зразка.

Аналіз наведених положень Закону 1961-IV дає підстави для висновку, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди та фактом подання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування у страхової компанії виникає обов`язок відшкодувати шкоду на умовах, визначених цим Законом.

За обставинами справи установлено, що страхова компанія виконала свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечивши у встановленому законом порядку і у встановлений термін проведення огляду керованого позивачем транспортного засобу, підготовку звіту з визначення вартості матеріального збитку, здійснивши розрахунок страхового відшкодування та виплативши його.

Незважаючи на те, що на момент ДТП позивач не був власником пошкодженого транспортного засобу і не є таким власником на цей час, його право на отримання страхового відшкодування страхова компанія не оспорює, а відтак підстав для урахування вказаної обставини при вирішенні вимог позову суд не вбачає.

Відповідно до статті 2 Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон № 2658-ІІІ) оцінка майна, майнових прав та професійна оціночна діяльність регулюються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна, що не суперечать йому.

Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 3 Закону № 2658-ІІІ).

Стаття 9 Закону № 2658-ІІІ встановлює, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

До таких нормативно-правових актів, зокрема належить Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 1074/8395 в редакції Наказу від 24.07.2009 № 1335/5/1159 (далі також - Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Методика).

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ) у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (пункт 1.3.).

Згідно з пунктами 2.3., 2.4. Методики вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ, а вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (пункт 4.3. Методики).

Відповідно до пункту 5.1. Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту (пункт 8.1. Методики).

Отже за змістом наведених положень Методики оцінка збитку внаслідок ДТП проводиться шляхом складання калькуляції вартості ремонтних робіт і запчастин, а базою для оцінки є результати огляду пошкодженого транспортного засобу.

Дослідженням наданого відповідачем звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, та додатків до нього установлено, що за своєю формою та змістом він відповідає загальним засадам оцінки майна і Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

У цьому звіті спеціаліст, який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, керуючись Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та іншими нормативно-правовими актами, визначив ринкову вартість транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту його фізичного зносу, обсяг і номенклатуру робіт з відновлювального ремонту транспортного засобу, перелік необхідних складових та матеріалів, вартість відновлювального ремонту та розмір матеріального збитку, який визначається як вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників, необхідних для заміни під час ремонту.

Звіт оцінювача складено з урахуванням отриманих під час огляду транспортного засобу даних про товщину лакофарбового покриття елементів кузова та обсяг і характер пошкоджень, пов`язаних з розглядуваною ДТП.

Претензій чи зауважень до проведеного огляду позивач не пред`являв і своїм підписом у протоколі огляду підтвердив правильність, повноту проведеного огляду та належну фіксацію його результатів.

За інформацією з довідкової літератури стандартна товщина лакофарбового покриття автомобіля марки Ягуар моделі XF повинна знаходиться в межах від 120 до 145 мкм, проте оглядом транспортного засобу установлено перевищення цього показника на передній лівій та передній правій дверках (156 та 146 мкм, відповідно).

Відповідно до положень пунктів 3.38., 3.39. Методики для нових складників та складників інших легкових КТЗ (окрім легкових КТЗ виробництва країн СНД), строк експлуатації яких не перевищує 7 років, коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, проте винятком стосовно використання зазначених вимог є, зокрема відновлення ремонтом складових частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини).

Згідно з пунктом 7.32. Методики підставою для збільшення (зменшення) вартості КТЗ унаслідок зміни його технічного стану є відповідне документальне підтвердження факту його відновлювального ремонту, заміни складників або інструментальне дослідження фахівцем, яке проводиться з метою встановлення факту відновлювальних втручань (ремонту).

Таблиця 4.1. Додатку 4 до Методики, що має назву «Додаткове збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ», містить перелік факторів, що впливають на процент зменшення вартості КТЗ, та визначає значення додаткового зменшення ринкової вартості КТЗ у процентному співвідношенні. До таких факторів належать, зокрема попередні ремонти кузовних складових КТЗ, а саме: у разі відновлення не більше двох складових кузова значення проценту зменшення вартості КТЗ становить 4%.

Отже ураховуючи, що інструментальним дослідженням установлено перевищення показника товщини лакофарбового покриття двох деталей кузова, що свідчить про їх відновлення ремонтом, суд визнає обґрунтованим висновок оцінювача про наявність підстав для зменшення ринкової вартості транспортного засобу та застосування коефіцієнту фізичного зносу, який розрахований ним за формулою, наведеною у пункті 7.37. Методики.

Доводи позивача щодо ймовірності впливу на товщину лакофарбового покриття нанесення захисних покриттів на елементи кузова, неврахування матеріалу кузова та відсутність у протоколі відомостей про технічні характеристики приладу вимірювання не заслуговують на увагу, оскільки жодних зауважень і заперечень щодо технічних характеристик приладів і інструментів, використаних представником страхової компанії при огляді об`єкта оцінки, та результатів цього огляду від позивача не надходило, при огляді транспортного засобу будь-яких захисних покриттів не виявлено, зафіксований на фото товщиномір має функцію автокалібровки, а зазначення у звіті технічних характеристик інструментів, які використовувались при огляді об`єкта оцінки, Методика не передбачає.

Відповідно до пункту 34.4. статті 34 Закону 1961-IV страховик для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків має право залучати як своїх працівників, так і експертів та юридичних осіб, у складі яких є експерти, а пунктом 5.1. Методики передбачена можливість визначення матеріального збитку без його огляду особисто експертом за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

До того ж у заяві про страхове відшкодування позивач сам просив визначити розмір матеріального збитку, завданого ДТП, без огляду транспортного засобу особисто експертом (оцінювачем) на підставі матеріалів огляду, складених представником страхової компанії, залученим до проведення огляду.

Що стосується наданого позивачем висновку автотоварознавчого дослідження, то суд ураховує, що його складено майже через сім місяців після ДТП, а наявні у ньому відомості про показники одометра свідчать про те, що за цей період пробіг транспортного засобу збільшився майже на 1 тис. км. і при цьому його було надано для огляду у невідремонтованому стані.

Експлуатація транспортного засобу без номерного знака неможлива, що в сукупності з фактом перерахування страховою компанією страхового відшкодування на рахунок СТО та ненадання суду висновку експертизи, на підставі якого позивач у досудовому порядку просив здійснити доплату страхового відшкодування, дає підстави ставити під сумнів як добросовісність дій позивача в цілому, так і об`єктивність наданого ним висновку експерта.

Зі змісту цього висновку убачається, що при визначенні вартості відновлювального ремонту транспортного засобу (який більш ніж удвічі перевищує вартість матеріального збитку, прийнятого за основу при розрахунку страхового відшкодування) експерт виходив з нульового коефіцієнту фізичного зносу та включив до калькуляції вартості заміни кронштейна бампера, пошкодження якого не було зафіксоване у складеному представником страхової компанії протоколі огляду транспортного засобу.

Приймаючи коефіцієнт фізичного зносу таким, що дорівнює нулю, експерт послався на те, що слідів проведеного раніше відновлювального ремонту кузовних складових при візуальному огляді та за допомогою товщиноміра не виявлено.

Підтвердженням вказаної обставини мали слугувати фото з показниками товщиноміра, проте висновок експерта надано у копії неналежної якості, у зв`язку з чим суд візуально не зміг дослідити відповідні відомості, які суперечать даним раніше проведеного огляду і з якими позивач погодився.

Відповідно до положень Закону № 1961-IV виявлення прихованих пошкоджень зумовлює обов`язок потерпілої особи повідомити про них страхову компанію з метою складання додаткового протоколу огляду.

Складений відповідачем та підписаний позивачем протокол огляду транспортного засобу також містить вказівку на необхідність повідомлення страхової компанії про виявлені під час ремонту приховані пошкодження з метою складання додаткового протоколу огляду та на те, що в іншому випадку страхова компанія не приймає до розгляду претензії щодо зазначених пошкоджень.

Судом установлено, що позивач не звертався до страхової компанії з приводу проведення додаткового огляду транспортного засобу та фіксації наявності прихованих пошкоджень, їх обсягу та характеру, а самостійно замовив автотоварознавче дослідження в не передбачений Законом № 1961-IV спосіб.

Наведене свідчить про недотримання визначеного нормативно-правовими актами механізму взаємодії страхувальника та потерпілої особи у зв`язку з прихованими пошкодженнями, а відтак у страхової компанії не виник обов`язок з виплати відшкодування за приховані пошкодження.

Зважаючи на викладене, складений незалежним експертом на замовлення позивача висновок автотоварознавчого дослідження не може бути прийнятий до уваги як основа для розрахунку страхового відшкодування.

Положення пункту 8.5.6. Методики також передбачають можливість корегування вартості ремонту за умови документального підтвердження відновлення транспортного засобу чи його складової частини на спеціалізованому для даної моделі колісного транспортного засобу підприємстві, проте документи на підтвердження здійснення ремонту пошкодженого транспортного засобупозивач страховій компанії не надавав, такі докази не надані і суду.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість вимог ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

З огляду на результат розгляду справи суд на підставі статті 141 ЦПК України залишає за позивачем сплачений ним судовий збір та інші понесені ним витрати, пов`язані з розглядом справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Повне рішення складене 23.05.2024.