Справа № 199/1581/23
Провадження № 2/202/328/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

судді - Доценко С.І.,

за участі секретаря - Тарасової К.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути на свою користь з Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «ПЗУ України» (далі - ПрАТ « Страхова компанія «ПЗУ України») вартість матеріальних збитків ,нанесених власнику автомобіля після ДТП у розмірі 8918,47 грн. страхового відшкодування та стягнути ОСОБА_2 на користь позивача вартість відновлюваного ремонту автомобілю після ДТП, що складає різницю між вартістю відновлювального ремонту та вартістю матеріальних збитків в сумі 58 952,23 грн. та 20000 грн моральної шкоди, а також покласти на відповідачів понесені судові витрати

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 25.07.2022 року о 17.55 сталася ДТП між позивачем та ОСОБА_5 , який керував транспортним засобом OPEL, в ході якого був пошкоджений транспортний засіб позивача SUBARU TRIBECA днз НОМЕР_1 . Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17.08.2022 відповідача ОСОБА_2 було визнано винним в настанні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ПРАТ « Страхова компанія «ПЗУ України». При зверненні до ПРАТ « Страхова компанія «ПЗУ України» йому було нараховане страхове відшкодування в сумі 26143,21 грн., з чим він не погодився, тому що при зверненні до сервісного центру нарахована сума відновлюваного ремонту значно перевищувала цю суму. Вважаючи розмір виплати значно заниженою, він звернувся до експерта -автотоварознавця з метою встановлення дійсної вартості відновлюваного ремонту. За висновком №9398 еккспертного дослідження вартість матеріального збитку від пошкодження КТЗ було зазначено як 35061,68 грн.. а вартість відновлюваного ремонту 85095,44 грн.

Страхова компанія двома платежами нарахувала позивачу 27760,37 грн. та виплатила цю суму за відрахуванням ПДВ посилаючись на свої Звіти про вартість збитків, а відповідач ОСОБА_5 відмовився відшкодовувати вартість відновлюваного ремонту. Моральна шкода полягає в тому , що позивач пережив стрес,нервові переживання через пошкодження автомобіля, був порушений його звичайний нормальний життєвий ритм через необхідність звернення до різних органів та осіб з метою з'ясування вартості робіт по відновленню, складання різних документів.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, тому що обов`язок страховика відшкодувати потерпілому витрати, пов`язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу передбачено ст.ст. 22, 29 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»( Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку. НА день ДТП Поліс був чинним. Обов`язок ОСОБА_5 по відшкодуванню відновлювального ремонту в межах різниці між страховою виплатою по відшкодуванню матеріальних збитків з урахуванням зносу та сумою відновлювального ремонту, передбачений ст.ст.1187,1194 ЦК України та ст.29 Закон № 1961-IV, а моральної шкоди - ст.1167 ЦК України. При цьому просили не приймати до уваги при визначенні розміру завданої шкоди звіти страховика, тому що вони є неналежними ,а саме проведені з порушенням порядку п.п.5.1, 5.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів , а саме огляд КТЗ та звіт зроблено різними особами, що є порушенням зазначеної Методики. Позивач підтвердив завдання йому моральної шкоди. Що стосується розміру судових витрат, то представник до закінчення судового розгляду заявив, що звіт буде наданий через 5 днів після дня судового розгляду.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник проти задоволення позову заперечували. Ними не оспорювалась вина відповідача в настанні ДТП 25.07.2022 року. Цивільно-правова відповідальність власника КТЗ - OPEL ZAFIRA днз НОМЕР_2 була застрахована Цивільна-правова відповідальність була застрахована на 130000 грн за відрахуванням франшизи 2600 грн. Франшизу він виплатив та позивач отримав призначене страхове відшкодування від страхової компанії. Автомобіль позивача після ДТП знаходиться на ходу. Пошкоджені лише бампер, крило і фара. Моральна шкода не доведена Не погоджуються з експертним висновком, наданим позивачем тому що , на думку відповідача ,автомобіль має суттєвий коефіцієнт зносу і немає потреби замінювати пошкоджені частини на нові. Можливо замінити вже такими, що були у використанні.. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник Відповідача ПрАТ « Страхова компанія «ПЗУ України» в судове засідання не з`явився, але надав відзив на позовну заяву, в якій проти задоволення позову заперечував, вказуючи на те, що позивачу виплачене в повному обсязі страхове відшкодування за завдані збитки з урахуванням проценту зносу його КТЗ та в межах розміру страхового відшкодування за Полісом ОСЦПВВНЗ № Е.Р.209538302 за яким застрахованим є КТЗ OPEL ZAFIRA днз НОМЕР_2 . Так, на підставі протоколу технічного огляду КТЗ позивача від 29.07.2022 року на замовлення ПрАТ « Страхова компанія «ПЗУ України» 02.08.2022 був складений висновок № 07-D/11/97 про визначення вартості матеріального збитку , завданого власнику транспортного засобу SUBARU TRIBECA днз НОМЕР_1 . Згідно звіту вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу склала 14.037,94 грн.( із ПДВ). На підставі страхового акту №20439/1 було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 9820,78 грн. Сума була зменшена на підставі п.36.2 ст.36 Закону стосовно зменшення оціненої шкоди на суму визначеного ПДВ (1617,16 грн.) та франшизи за Полісом у розмірі 2600,00 грн. Платіжним дорученням від 04.08.2022 р кошти були перераховані позивачу. 20.12.2022 року представником відповідача був здійснений додатковий огляд пошкодженого КТЗ та складений додатковий Протокол огляду ,в якому були зазначені приховані дефекти пошкодженого автомобілю. НА підставі огляду від 23.01.2023 року був складений Висновок № 89- D/11/90 про визначення вартості матеріального збитку,завданого власнику КТЗ За цим звітом вартість відновлювального ремонту з урахуванням прихованих пошкоджень склала 80 987,41 грн. ( з ПДВ) Враховуючи рік випуску КТЗ - 2008 рік, застосований коефіцієнт фізичного зносу рівним 0,7. Отже при застосуванні коефіцієнту зносу вартість відновлювального ремонту склала 30953,65 грн. На підставі страхового акту ПрАТ « Страхова компанія «ПЗУ України» прийнято рішення про доплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 13 722,43 грн. Розрахунок врахував зменшення на суму ПДВ ( 4810.44грн) суми франшизи 2600грн., а також попередню виплату 9820,78 грн. Страхове відшкодування було перераховане позивачу у повному обсязі платіжним дорученням від 25.01.2023 року. 16.01. 2023 року позивач звертався до Страховика про доплату страхового відшкодування відповідно до Висновку щодо вартості збитків № 9398 від 29.12.2022 року ,складеного на замовлення позивача. 24.01.2023 року Страховиком було відмовлено у доплаті страхового відшкодування,тому що відповідно до ст.29 Закону « Про оцінку майна ,майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні , п.33.3,п.34.2 ст.34 Закону обов`язок визначати розмір збитку покладено на Страховика,у якого застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи. Самостійне обрання потерпілим аварійного комісару або експерта для визначення розміру шкоди можливе лише у випадку передбаченому п.34.3 ст.34 Закону, якщо представник Страховика не з`явився в 10 денний строк для визначення розміру шкоди. Просив не приймати до уваги висновок позивача, тому що він зроблений не на час ДТП з обов`язковим оглядом транспортного засобу . Тому в задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши осіб, що приймали участь в судовому розгляді, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини .

25.07.2022 року о 17.55 сталася ДТП у м.Дніпро по пров. Фестивальному,5 за участю ОСОБА_2 , який керував КТЗ OPEL ZAFIRA днз НОМЕР_2 та ОСОБА_4 ,власника КТЗ SUBARU TRIBECA днз НОМЕР_1 . В наслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб ОСОБА_4 .

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2022 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля OPEL ZAFIRA днз НОМЕР_2 , яким керував Артем`євев в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» що підтверджується копією Полісу ОСЦПВВНЗ № Е.Р.209538302 ( далі - Поліс) від 17.06.2022 року

Відповідно до умов Полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду ,заподіяну майну становить 130 000 грн. Розмір франшизи становить 2600 грн.

Сторони не оспорюють своєчасне звернення страхувальника та власника пошкодженого автомобілю Сухого до страхової компанії та повідомлення про страховий випадок.

29.07.2022 року був складений протокол технічного огляду КТЗ SUBARU TRIBECA днз НОМЕР_1 . Протокол складений ОСОБА_6 .

Звітом №07-D/11/97 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 02.08.2022 року , який зроблений виконавцем ФОП ОСОБА_7 , визначено ринкова вартість транспортного засобу 547136,4 грн, коефіцієнт фізичного зносу 0,7 вартість відновлювального ремонту 25589,34грн. ( с ПДВ на запасні частини та матеріали) вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу - 14037,94 грн. ( с ПДВ на запасні частини та матеріали) .

Страхова компанія керуючись звітом №07-D/11/97 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу склала страховий акт № 20439/1 нараховане до виплати страхове відшкодування за відрахуванням ПДВ та франшизи( 2600грн) 9820,78 грн.

Відповідно до платіжної інструкції від 04.08.2022 року зазначена сума була перерахована позивачу в рахунок страхового відшкодування.

20.12.2022 року оцінювачем ОСОБА_8 було знову проведено технічний огляд КТЗ SUBARU TRIBECA днз НОМЕР_1 .

Звітом №89-D/11/90 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 23.01.2023 року , який зроблений виконавцем ФОП ОСОБА_7 , визначено ринкова вартість транспортного засобу 547136,4 грн, коефіцієнт фізичного зносу 0,7 вартість відновлювального ремонту 80987,41 грн. ( с ПДВ на запасні частини та матеріали) вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу - 30953,65 грн. ( с ПДВ на запасні частини та матеріали) .

Страховим актом № 20439/2 нараховане до виплати страхове відшкодування за відрахуванням ПДВ та франшизи( 2600грн), а також з урахуванням раніше сплаченої страхової суми 9820,78 грн. додаткове страхове відшкодування в сумі 13722,43 грн.

Відповідно до платіжної інструкції від 25.01.2023 року зазначена сума була перерахована позивачу в рахунок страхового відшкодування.

Таким чином, судом встановлено, що виплачене ПрАТ СК страхове відшкодування за відрахуванням франшизи та ПДВ становить 27760,37 грн.

Позивач не погодившись з таким розміром відшкодування звернувся до експерта-автотоварознавця з метою встановлення дійсної вартості відновлювальних робіт.

Відповідно до висновку № 9398 експерта-товарознавця від 29.12.2022 року встановлено вартість матеріального збитку, нанесеного позивачу пошкодженням транспортного засобу становить 35061,68 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 85095,44 грн.

В судовому засіданні був допитаний експерт - автотоварознавець ОСОБА_9 , який підтвердив свій висновок № 9398 експерта-товарознавця від 29.12.2022 року , який обґрунтував необхідність заміни пошкоджених запчастин на нові, тому що деталі мали тріщини, пошкоджені кріплення. Пояснив, що відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів перед складанням висновку огляд оцінювачем транспортного засобу є обов`язковим. При експертному дослідженні був врахований коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу відповідно до зазначеної Методики.

Частинами першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (стаття 990 ЦК України). відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22- 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у страховика в разі настання страхового випадку (пошкодження транспортного засобу) виникає обов`язок відшкодувати потерпілому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму (регламентну виплату), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого.

На підставі досліджених доказів суд вважає доведеним, що внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_5 був пошкоджений транспортний засіб позивача, а тому позивач має право на відшкодування реальних збитків яких особа зазнала у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Цивільно- правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ « Страхова компанія «ПЗУ Україна», яка взяла на себе обов`язок у разі настання страхового випадку за участю застрахованого КТЗ виплату потерпілій особі, якою є позивач, страхового відшкодування за завдану майнову шкоду в сумі 130000 грн.

Страховиком виплачено позивачу страхове відшкодування за цим Полісом в сумі 27760,37 грн. за відрахуванням франшизи та ПДВ у вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, яка встановлена на підставі Звіту №89-D/11/90, що зроблений на замовлення страхової компанії .

Позивач не погодився із сумою страхового відшкодування та просить стягнути з відповідачів понесені ним реальні збитки від пошкодження його транспортного засобу відповідно до висновку № 9398 експерта-товарознавця від 29.12.2022 року, який було зроблено на його замовлення.

Проаналізувавши Звіт №89-D/11/90, що зроблений на замовлення страхової компанії та висновок № 9398 експерта-товарознавця від 29.12.2022 року, що зроблений на замовлення позивача, суд встановив що в них збігається висновок про перелік запчастин які підлягають заміні. Обидва експертних дослідження прийшли до висновку про те , що вартість запчастин, що підлягають заміні складає 72906,34 гривні.

Розбіжності у висновках стосуються лише калькуляції необхідних годин та робіт по фарбуванню та вартості матеріалів для фарбування. Так , згідно зі Звітом №89-D/11/90 витрати на фарбування становлять 3 години - 1530 грн. та вартість матеріалів - 5990,07грн. а висновок № 9398 містить більш розширений перелік робіт по фарбуванню, і витрати на фарбування визначені як 5.9 годин,що становить 3009 грн.,а також вартість матеріалів 8419.10 грн.

Суд вважає, що більш розширений перелік робіт по фарбуванню, який зазначений у висновку №9398 (підбір кольору фарби виробника, підготовчі роботи по обезжирюванню, та інше) заслуговує на увагу, тому що відповідно до 8.5.7. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів для визначення обсягу робіт з пофарбування слід виходити з необхідності цілісного пофарбування усіх замінених або відновлених складників, а також тих, які стикуються з ними, якщо внаслідок згаданих операцій їхня поверхня пошкоджується.

Окрім того, заслуговують на увагу доводи позивача, що звіт №89-D/11/90 був складений із порушенням положень п.п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки оцінювач, який складав звіт про оцінку збитків, особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб.

Таки чином, суд приймає за основу як належний доказ, та вважає обґрунтованим висновок № 9398 експерта-товарознавця від 29.12.2022 року.

Цим висновком встановлено, що вартість матеріального збитку ,нанесеного позивачу, як власнику транспортного засобу ( тобто відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу) становить 35061.68 грн.

Страхове відшкодування зроблене із вартості матеріального збитку 30953,65 грн. за відрахуванням ПДВ та франшизи 2600грн, що склало 27760,37 грн.

Таким чином, з страхової компанії на користь позивача слід достягнути недоплачений розмір завданого матеріального збитку ( вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу), що становить 1508,03 грн. (35061,68грн. - 30953,65грн =4108,03грн - 2600 грн. (франшиза)), що не виходить за межі розміру страхового відшкодування за Полісом страхування . В решті вимог до страхової компанії слід відмовити.

Суд вважає вірними дії страхової компанії по зменшенню страхового відшкодування на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, що відповідає пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Будь-яких доказів на підтвердження проведеного ремонту не надано.

Враховуючи, що страховик має обов`язок відшкодувати лише вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, якого недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка є обов`язком страховика.

Тому з відповідача ОСОБА_5 , як заподіювача шкоди, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та розміром страхового відшкодування, з урахуванням франшизи, що становить 54142 грн ( 85095,44 грн. - 28353,65грн. +2600грн).

Але ж, судом встановлено, що на підставі наданої позивачем квитанції відповідач ОСОБА_2 01.09.2022 року сплатив позивачу франшизу в сумі 2600грн.

Таки чином з відповідача слід стягнути на користь позивача 51542 грн в рахунок відшкодування реальних матеріальних збитків після ДТП.

Суд не приймає доводи сторони відповідача про завищену вартість запчастин в експертному дослідженні і можливість замінити пошкоджені частини на такі, що були у використанні, а не нові.

Така позиція суду ґрунтується на тому, що вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу була зроблена на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Стосовно стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають також частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ж до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала , якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини 4 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».

Суд вважає доведеним завдання позивачу моральної шкоди , яка полягає в тому , що в результаті незаконних дій винуватця ДТП ОСОБА_2 позивачу були завдані душевні страждання та переживання внаслідок пошкодження його транспортного засобу. На думку суду був порушений його звичайний життєвий уклад та він потребував додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи викладене, суд вважає що 5000 грн. буде достатньою та справедливою компенсацією понесених душевних страждань та переживань позивача. В іншій частині вимог слід відмовити за недоведеністю.

Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, то стороною позивача до закінчення розгляду справи по суті заявлено про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, що не суперечить ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «ПЗУ України» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «ПЗУ України» ( , місце знаходження 04053 м. Київ, Шевченківський район, вул..Січових Стрільців ,40) на підставі Полісу ОСЦПВВНТЗ ЕР.209538302 на користь ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання АДРЕСА_1 ) вартість матеріального збитку у вигляді відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу SUBARU TRIBECA днз НОМЕР_1 , з урахуванням зносу в сумі 1508( одна тисяча п`ятсот вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання АДРЕСА_1 ) вартість відновлюваного ремонту пошкодженого у наслідок ДТП транспортного засобу SUBARU TRIBECA днз НОМЕР_1 в сумі 54 142 ( п`ятдесят чотири тисячі сто сорок дві )гривні, 5000 ( п`ять тисяч ) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1073( одну тисячу сімдесят три ) гривні судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом, а всього 57615( п`ятдесят сім тисяч шістсот п`ятнадцять ) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 19.08.2024 року.

Суддя С. І. Доценко