Справа № 670/155/24
Провадження № 2-о/686/454/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Зіньківська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання, -

встановив:

20.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою та просить встановити факт постійного проживання без реєстрації заявника з його батьком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 195,4 м.кв., земельна ділянка площею 0,1652 га. кадастровий номер :01:004:0031 та земельна ділянка площею 2 га. кадастровий номер :05:002:0042.

За життя померлим було складено заповіт від 27.03.2018 р. посвідчений секретарем Зіньківської сільської Ради Рибак В.В., згідно якого належне йому майно в частині - житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , він заповів - ОСОБА_6 в розмірі - 0,5 частини, ОСОБА_3 в розмірі - 0,25 частини, ОСОБА_4 - 0,25 частини.

Приблизно з осені 2020 року погіршився стан здоров`я ОСОБА_5 , йому необхідний був постійний догляд, а згодом і лікування, що передбачало під собою постійні поїздки разом з батьком до м. Хмельницький, фінансову допомогу в лікуванні та догляд за ним, в зв`язку з чим заявник переїхав до батька, та постійно проживав разом із ним до дня його смерті у його будинку без реєстрації, на підтвердження чого надає відповідні докази. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_7 не цікавився здоров`ям батька та ніякої допомоги не надавав.

Однак, при зверненні до нотаріуса для реалізації своїх спадкових прав як спадкоємця останньому було відмовлено у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Окрім того, з`ясувалось, що для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно підтвердження факту спільного проживання заявника з батьком, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просить задоволити подану ним заяву.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 26.06.2024 року вказану заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи за павилами окремого провадження.

У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з викладених у заяві підстав.

Заінтересована особа Зіньківська сільська рада у судове засідання представника не направила, подала клопотання про слухання справи без участі уповноваженого представника, вимоги заяви визнає та щодо її задоволення не заперечує.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явился, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомили.

Перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 04.08.2022 року та свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого 09.06.1986 року.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно, набуте померлим на праві власності за життя.

Як вбачається з матеріалів справи, за життя померлим було складено заповіт від 27.03.2018 р. посвідчений секретарем Зіньківської сільської Ради ОСОБА_9 , згідно якого належне йому майно в частині - житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , померлий заповів - ОСОБА_6 в розмірі - 0,5 частини, ОСОБА_3 в розмірі - 0,25 частини, ОСОБА_4 - 0,25 частини.

02.02.2024 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Кухарської Л.А. із заявою про прийняття спадщини, однак, останньому було відмовлено в оформленні спадкових прав на своє ім`яу зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується даними листа №17/01-16 від 08.02.2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємці померлого за заповітом у володіння спадковим майном не вступали та із заявами про прийняття спадщини до органів нотаріату не звертались.

Як вказує заявник, на час смерті батька ОСОБА_1 постійно проживав разом з ним за однією адресою без реєстрації та з 2020 року здійснював за батьком догляд у зв`язку з його хворобою та лікуванням, а на даний час не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки вони з батьком були зареєстровані за різними адресами.

Факт спільного проживання заявника з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, за адресою АДРЕСА_1 , підтверджується наступними доказами: копією довідки №91, виданої Зіньківською сільською радою 02.02.2024 року, консультаційного висновку спеціаліста від 03.05.2022 року, висновку МРТ та копіями касових чеків на купівлю медичних препаратів.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Керуючись п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, факт постійного проживання заявника з батьком ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останнього за адресою АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

Беручи до уваги викладене, а також враховуючи, що спір про право у даній справі відсутній, заява про встановлення факту постійного проживання підлягає задоволенню, оскільки вимоги заявника є обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 265, 293, 294, 315, 318, 319 ЦПК України, ст.ст. 1233-1236 ЦК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Зіньківська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , разом із батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій Стефанишин