БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/165/24
Справа № 356/234/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2024 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Дудар Т.В.

за участю секретаря Харченко Ж.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем по справі позивач зареєструвала шлюб 13 лютого 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис за № 52. Від подружнього життя мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося у зв`язку з тим, що вони перестали розуміти одне одного, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки, разом не проживають. Отже, ОСОБА_1 вважає, що збереження сім`ї стало неможливим, шлюб носить формальний характер, оскілки шлюбні відносини між ними припинилися.

У позовній заяві на виконання вимог ст. 175 ЦПК України зазначено, що у зв`язку з розглядом справи позивачем понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, та витрати за надану правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень.

Отже, ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 13.02.2010 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис за № 52, без надання строку на примирення. Всі витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом даної справи, покласти на відповідача.

17.04.2024 Березанським міським судом Київської області було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати одноособово суддею в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, про що винесено відповідну ухвалу.

Як передбачено ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Отже, відповідач ОСОБА_2 , остання відома адреса місця проживання якого знаходиться на тимчасово окупованій території, та який не має електронного кабінету повідомлявся про дату, час і місце судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке було розміщене в порядку ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 не скористався своїм правом, наданим ст. 178 ЦПК України, та не подав відзив.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин.

Так, згідно з ч. 1, 6 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. (ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.02.2010, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 13 лютого 2010 року зареєстрували шлюб, про що 13.02.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис за № 52. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу: ОСОБА_6 (а.с. 11).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.08.2010, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області (а.с. 12); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.02.2016, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області (а.с. 13).

До позовної заяви долучено копію акту обстеження житлово-побутових умов № 500 від 01.04.2024, складеного депутатом Березанської міської ради Київської області VIII скликання ОСОБА_7 в присутності громадянки ОСОБА_1 (1992 р.н.), яка винаймає житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (винаймає вже протягом 5 років) та свідків. За даною адресою з нею проживають діти: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (а.с. 14).

Сімейне життя у сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки, разом не проживають.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що збереження сім`ї стало неможливим, шлюб носить формальний характер, оскілки шлюбні відносини між ними припинилися.

Відповідач заявлені до нього позовні вимоги про розірвання шлюбу не спростував.

Зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу матиме ознаки примушування до шлюбу, що є недопустимим.

Відтак, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (а.с. 1; 17), який просила стягнути з відповідача.

Отже, з огляду на задоволення позову, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суд входить з такого.

Як передбачено ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У позовній заяві на виконання позивач зазначила, що у зв`язку з розглядом справи нею понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, та витрати за надану правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень.

Однак, до позовної заяви не долучено доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

06.06.2024 позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу не надала.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

На підставі ст. 7, 24, 105, 112 СК України, ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-274, 279, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 лютого 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис за № 52 від 13.02.2010.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання якої як ВПО: АДРЕСА_1 (довідка про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи № 3256-155 від 03.12.2014), РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Повний текст рішення буде складено 11 червня 2024 року.

Суддя Т. В. Дудар