Справа № 750/6671/24
Провадження № 2/750/1479/24
У Х В А Л А

11 липня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Супруна О.П.,

секретар Прохоренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 750/6671/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в :

13.05.2024 позивачка звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ТОВ «Технополіс-1», в якому, збільшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь 72 328,46 грн заборгованості по заробітній платі та компенсацію за невикористані календарні дні відпустки за період з серпня 2023 року по лютий 2024 року; 91 241,04 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2024 по день ухвалення рішення.

Ухвалою судді від 14.05.2024 дану справу залишено без руху.

Ухвалою судді від 21.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.07.2024; витребувано, у строк до 10.07.2024, у ТОВ «Технополіс-1» довідки про: суми нараховані та не виплачені ОСОБА_1 при звільненні (основної та додаткової заробітної плати, заохочувальних та компенсаційних виплат, інших, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні); розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , розрахованої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

За приписами частин шостої - дев`ятої статті 84 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду; особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали; у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом; притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Отже, стаття 84 ЦПК України передбачає обов`язок особи, у якої витребувано докази, протягом 5 днів з дня вручення ухвали про витребування доказів повідомити суд із зазначенням причин про: 1) те, що вона не має можливості подати доказ взагалі і 2) не має можливості подати докази у встановлені строки.

Як убачається з матеріалів справи, вказана вище ухвала суду була направлена ТОВ «Технополіс-1» в електронний кабінет та отримана 21.05.2024.

Станом на 11.07.2024 ТОВ «Технополіс-1» у встановлений ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.05.2024 строк судове рішення не виконало та не повідомило суд про неможливість подати витребуваний доказ.

Згідно зі статтею 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

За положеннями статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника. Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає. Ухвала Верховного Суду про стягнення штрафу оскарженню не підлягає. Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України. Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Аналіз вказаної норми процесуального закону, зокрема пунктів 1 і 3 частини 1 та частини 2, свідчить про те, що за неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин (п. 3 ч. 1) суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб також і на особу, яка не є учасником справи.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 84, 258-261, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» заходи процесуального примусу за невиконання ухвали Деснянського районного суду

м. Чернігова від 21.05.2024.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» штраф у розмірі 5 555 грн 55 коп. (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 55 копійок) в дохід державного бюджету України.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Копію ухвали направити у Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ) для виконання, сторонам до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: 01601, м. Київ,

вул. Липська, 18/5, .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1», місцезнаходження

вул. Велика Кільцева, 4, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., .

Суддя