Справа № 569/3092/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю прокурора ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Рівненської окружної прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Рівненської окружної прокуратури Рівненської області (далі прокурор) в інтересах держави в особі Рівненської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить витребувати у ОСОБА_2 на користь Рівненської міської територіальної громади в особі Рівненської міської ради у комунальну власність земельну ділянку площею 0,0972 га (кадастровий номер :01:034:0074), що розташована в районі вул. Київської в м. Рівне.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20 січня 2014 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1056 га кадастровий номер :09:008:0058 на території Шубківської сільської ради Рівненського району з цільовим призначенням для індивідуального садівництва. Підставою виникнення права власності вказано свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 20 січня 2014 року Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Рівненській області «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» № РВ/:09:008/00000669 від 20 грудня 2013 року.

В подальшому, Рівненською міською радою 17 вересня 2015 року прийнято рішення № 5678 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам - учасникам бойових дій». Вказаним рішенням вирішено передати ОСОБА_2 у власність земельну ділянку в районі вул. Київської для індивідуального садівництва площею 0,0972 га, кадастровий номер :01:034:0074. Відтак, на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 44847684 від 30 вересня 2015 року, виданого на підставі рішення Рівненської міської ради від 17 вересня 2015 року № 5678 за ОСОБА_2 23 вересня 2015 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0972 га, кадастровий номер :01:034:0074 у м. Рівне з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва.

З вказаного слідує, що ОСОБА_2 вдруге надано безкоштовно земельну ділянку з тим самим цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва. З огляду на встановлене, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у власника ОСОБА_2 у комунальну власність територіальної громади м. Рівне.

Додатково зазначає, що про необхідність захисту прав та інтересів держави в судовому порядку органам прокуратури стало відомо після внесення 06 січня 2022 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (кримінальне провадження №0000001) та витребування документів, які підтверджують порушення інтересів держави. В ході вивчення матеріалів кримінального провадження встановлена наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру, оскільки всупереч вимогам земельного законодавства ОСОБА_2 вдруге безкоштовно надано земельну ділянку з тим самим цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва.

З огляду на викладене, прокурору стало достеменно відомо про порушення інтересів держави лише у січні 2022 року, а з урахуванням вимог КПК України щодо таємниці досудового розслідування, фактично мав можливість вжити відповідні заходи представницького характеру, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», лише після виконання вимог наказу Генерального прокурора від 11 червня 2021 року № 194 «Про організацію взаємодії органів прокуратури з питань захисту інтересів держави в суді поза межами кримінального провадження» щодо передачі відповідних матеріалів кримінального провадження.

Позовна давність прокурором не пропущена, оскільки про факт порушення інтересів держави він дізнався лише після вивчення матеріалів кримінального провадження, а уповноважений у спірних правовідносинах орган місцевого самоврядування - лише з листа Рівненської окружної прокуратури, яким повідомлено про виявлені порушення при передачі земельної ділянки у приватну власність. Враховуючи, що прокурор наділений усіма правами сторони процесу, строк позовної давності обчислюється з моменту коли йому стало відомо про допущені порушення вимог законодавства, а саме з моменту вивчення матеріалів кримінального провадження, з яких стало достеменно відомо про факт подвійної приватизації земельних ділянок одного і того ж цільового призначення громадянином ОСОБА_2

17 травня 2024 року представник відповідача адвокат Щербяк Ю.В. подала до суду письмові пояснення, в яких просила застосувати позовну давність та відмовити в позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

В поясненнях зазначила, що у травні 2012 року відповідач звернувся до Рівненської міської ради із заявою про постановку на чергу для виділення земельної ділянки під «індивідуальне житлове будівництво». У відповідь на свою заяву ОСОБА_2 отримав лист № 01-11/718 від 23 травня 2012 року, у якому зазначено про реєстрацію його заяви у книзі реєстрації заяв громадян м. Рівне для виділення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво під № НОМЕР_2 від 18 травня 2012 року. Перевіркою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачу займалися фахівці відділів та управлінь Рівненської міської ради. Відповідачу не відомо чому на заяву про виділення земельної ділянки під індивідуальне будівництво було виділено земельну ділянку з цільовим призначенням під індивідуальне садівництво.

У випадку відповідача ситуація повторної приватизації земельної ділянки одного виду використання стала можливою не через умисел відповідача, а через прогалини у земельному законодавстві (відсутність реєстру громадян, що скористувалися правом приватизації земельної ділянки одного виду використання), неналежної роботи органів та установ, які погоджували відповідачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Маючи намір виправити ситуацію, що склалася, відповідач 23 лютого 2024 року склав нотаріальну заяву про відмову від наданої земельної ділянки кадастровий номер :09:008:0058 на користь держави, а саме Білокриницької сільської ради Рівненського району. 28 лютого 2024 року Білокриницькою сільською радою прийнято рішення № 1500 «Про надання згоди на одержання права власності на земельну ділянку».

08 березня 2024 року укладено нотаріальний договір між відповідачем та Білокриницькою сільською радою про передачу у комунальну власність земельної ділянки площею 0,1056 га кадастровий номер :09:008:0058, що розташована на території Рівненського району Рівненської області, цільове призначення для ведення індивідуального садівництва. Таким чином на час розгляду справи у суді відсутні підстави стверджувати про порушення вимог норм щодо повторної приватизації земельної ділянки одного виду використання.

Окрім того, зазначає, що в позовній заяві позивач стверджує, що вимоги норм закону щодо дотримання строків позовної давності не порушено, оскільки достеменно стало відомо про порушення інтересів держави лише у січні 2022 року. Таке твердження не відповідає дійсності та спростовується копією протоколу № 54/1 першого пленарного засідання 54 сесії Рівненської міської ради 6 скликання від 17 вересня 2015 року та списком осіб присутніх на пленарних засіданнях 54 сесії Рівненської міської ради, як додатку до Протоколу, де зазначено, що серед присутніх осіб був прокурор міста Ільящук Т. Відповідно представникам Рівненської міської ради і представникам прокуратури було відомо про приватизацію земельної ділянки кадастровий номер :01:034:0074 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва ОСОБА_2 ще у 2015 році, а тому слід застосувати позовну давність та відмовити у позові.

24 травня 2024 року від прокурора надійшли заперечення на письмові пояснення відповідача, в яких зазначено, що не заслуговує на увагу аргумент відповідача про те, що ОСОБА_2 звертався до Рівненської міської ради для виділення земельної ділянки «для індивідуального житлового будівництва», оскільки у відповідності до вимог ст. 118 ЗК України ОСОБА_2 18 червня 2015 року подано до Рівненської міської ради клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва (01.05) площею 972 кв.м. (ділянка АДРЕСА_1 . В подальшому, оскільки міською радою у місячний строк не надано дозволу на розроблення проекту землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, ОСОБА_2 04 серпня 2024 року повідомив Рівненську міську раду про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, без надання такого дозволу. 14 серпня 2015 року відповідачем подано до міської ради клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 972 кв.м. для індивідуального садівництва (01.05) безоплатно у власність. Вищевказане свідчить про намір ОСОБА_2 отримати безоплатно у власність земельну ділянку саме з видом користування для індивідуального садівництва. Отже, відповідач, усвідомлюючи той факт, що на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Рівненській області від 20 грудня 2013 року № РВ/:09:008/00000669 ним уже отримано безоплатно у власність земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,1056 га на території Шубківської сільської ради, всупереч вимогам ст. 116, 118, 121 ЗК України, повторно використав своє право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва та, як наслідок, незаконно набув право власності на спірну земельну ділянку площею 0,0972 га.

Також, не погоджується з твердженням відповідача про відсутність факту порушення вимог земельного законодавства, у зв`язку з відмовою від земельної ділянки з кадастровим номером :09:008:0058 на території Шубківської сільської ради, оскільки передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм безоплатної приватизації проводиться один раз по кожному виду використання. Додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах. Відповідачем було набуто право власності на земельну ділянку площею 0,1056 га кадастровий номер :09:008:0058 на території Шубківської сільської ради шляхом її безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Повертаючи земельну ділянку Білокриницькій сільській раді, відповідач виключно реалізував своє право вільно розпоряджатись належним йому майном. Проте, зазначене жодним чином не спростовує факт повторного, всупереч вимогам земельного законодавства, використання ОСОБА_4 права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для індивідуального садівництва на підставі рішення Рівненської міської ради від 17 вересня 2015 року №5678. Право на безоплатну приватизацію може бути реалізованим лише один раз, після цього воно вичерпується і немає подальшої здатності до реалізації. Чинне законодавство не містить юридичних конструкцій, які б дозволили повторне використання цього права, незважаючи на те, яким чином особа розпорядилась приватизованою вперше земельною ділянкою.

Прокурор Прокопчук О.В. в судовому засіданні позов підтримала з мотивів у ньому наведених, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Заслухавши прокурора ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, 18 травня 2012 року ОСОБА_2 як учасник бойових дій звернувся до міського голови ОСОБА_6 із заявою, в якій просив поставити його на чергу для виділення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво, яка була зареєстрована Рівненським міськвиконкомом за № Я-1756 від 18 травня 2012 року.

23 травня 2012 року листом № 01-11/718 на № Я-1756 від 18 травня 2012 року Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради повідомлено ОСОБА_2 , що в книзі реєстрації заяв від громадян міста Рівного для виділення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво його заява зареєстрована під р. № 2656 від 18 травня 2012 року і занесена в першочергову чергу.

Наказом Головного управління Держземагенства у Рівненській області № РВ/:09:008/00000669 від 20 грудня 2013 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1056 га ОСОБА_2 для ведення садівництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1056 га (кадастровий номер :09:008:0058) для ведення садівництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1056 га, кадастровий номер :09:008:0058, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, за адресою: Рівненська область, Рівненський район, Шубківська сільська рада, зареєстровано 20 січня 2014 року, що підтверджується Свідоцтвом про право власності, індексний номер:16369780 від 20 січня 2014 року.

18 червня 2015 року ОСОБА_2 подано міському голові м. Рівного Хомку В. клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва (01.05) площею 972 кв.м. (ділянка АДРЕСА_1 .

04 серпня 2015 року ОСОБА_2 подано міському голові м. Рівного Хомку В. повідомлення, в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що Рівненська міська рада у місячний строк не надала йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою або мотивованої відмови в його наданні, він повідомляє Рівненську міську раду про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність безоплатно площею 972 кв.м. в районі вулиці Київської для індивідуального садівництва.

14 серпня 2015 року відповідачем подано міському голові м. Рівного Хомку В. клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки площею 972 кв.м. для індивідуального садівництва (01.05) безоплатно у власність та надати земельну ділянку безоплатно у власність.

Рішенням Рівненської міської ради № 5678 від 17 вересня 2015 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам - учасникам бойових дій» затверджено проекти землеустрою щодо відведення громадянам - учасникам бойових дій безоплатно у власність земельних ділянок в районі вул. Київської для індивідуального садівництва (для ведення садівництва), земельні ділянки передано за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські угіддя - рілля) комунальної власності територіальної громади міста Рівного в особі Рівненської міської ради.

Рішення Рівненської міської ради від 17 вересня 2015 року № 5678 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам - учасникам бойових дій» оприлюднено на офіційному веб-сайті Рівненської міської ради за посиланням https://rivnerada.gov.ua/public-services/decisions/senate.

В додатку до рішення Рівненської міської ради від 17 вересня 2015 року № 5678 серед переліку громадян, яким передано безоплатно у власність земельні ділянки для індивідуального садівництва (для ведення садівництва) в районі АДРЕСА_1 вказаний ОСОБА_2 , якому передано земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 972 кв.м.

В подальшому ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0972 га, кадастровий номер :01:034:0074 у м. Рівне з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що підтверджується свідоцтвом про право власності, індексний номер: 44847684 від 30 вересня 2015 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 362825263 від 23 січня 2024 року.

Як слідує із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2022 року дізнавачем сектору дізнання РРУП ГУНП в Рівненській області Добридніком Б.Г. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В короткому викладі обставин зазначено, що в ході опрацювання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 20 січня 2014 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1056 га кадастровий номер :09:008:0058 на території Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області з цільовим призначенням для індивідуального садівництва. Підставою виникнення права власності вказано свідоцтво про право власності, видане 20 січня 2014 року реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № РВ/:09:008/00000669 від 20 грудня 2013 року. В подальшому, на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 44847684 від 30 вересня 2015 року, виданого на підставі рішення Рівненської міської ради від 17 вересня 2015 року № 5678 за ОСОБА_2 23 вересня 2015 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0972 га, кадастровий номер :01:034:0074 на території міста Рівного з цільовим призначенням для індивідуального садівництва. Так вказане свідчить, що ОСОБА_2 повторно використано своє право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва та, як наслідок, незаконно отримано у власність земельну ділянку площею 0,0979 га.

Дізнавачем сектору дізнання Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Добридніком Б.Г. повідомлено Рівненську міську раду листом від 26 квітня 2022 року № 5541/200/5-22 про можливість подання заяви про залучення як потерпілого. В подальшому Рівненська міська рада залучена в якості потерпілого, що підтверджується відповіддю Рівненської міської ради від 26 травня 2022 року на повідомлення від 26 квітня 2022 року № 5541/200/5-22 та протоколом допиту представника потерпілого від 02 червня 2022 року.

27 травня 2022 року за № 08-2397 Рівненською міською радою на запит від 18 травня 2022 року № 50-2449ВИХ-22 було повідомлено керівника Рівненської окружної прокуратури, що Рівненська місцева прокуратура була повідомлена щодо проведення пленарного засідання 54 сесії 17 вересня 2015 року, комплект проектів рішень (проектів, що розглядалися на сесії) було надіслано електронною поштою і на пленарному засіданні 54 сесії 17 вересня 2015 року був присутній прокурор міста Рівного Ільящук Т.М.

16 травня 2024 року за № 05-01-1728/24-3033/24 на адвокатський запит ОСОБА_3 надано архівний витяг Протоколу № 54/1 першого пленарного засідання 54 сесії Рівненської міської ради 6 скликання від 17 вересня 2015 року та копію списку осіб, присутніх на пленарних засіданнях 54 сесії Рівненської міської ради. З даних документів слідує, що серед присутніх осіб був прокурор міста Рівного Ільящук Т.

Листом № 50-56-9461ВИХ-23 від 14 листопада 2023 року Рівненська окружна прокуратура звернулася до Рівненської міської ради з повідомленням щодо виявлення факту порушення інтересів територіальної громади, а також про надання інформації про вжиття заходів по витребуванню земельної ділянки у ОСОБА_2 .

Як слідує листа від 13 грудня 2023 року №05-3401 на № 50-56-9461ВИХ-23 від 14 листопада 2023 року Рівненською міською радою чи її виконавчими органами не вчинялися дії щодо витребування у ОСОБА_2 на користь територіальної громади м. Рівного земельної ділянки площею, 0,0979 га (кадастровий номер :01:034:0074), розташованої в районі АДРЕСА_2 .

Листом № 50-56-932ВИХ-24 від 02 лютого 2024 року Рівненська окружна прокуратура повідомила Рівненську міську раду про прийняте рішення щодо звернення до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про витребування на користь Рівненської міської територіальної громади в особі Рівненської міської ради у комунальну власність ділянки площею 0,0979 га кадастровий номер :01:034:0074.

23 лютого 2024 року ОСОБА_2 склав заяву про відмову від наданої земельної ділянки кадастровий номер :09:008:0058 на користь держави, а саме Білокриницької сільської ради Рівненського району, яка посвідчена приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Самсонюк Ф.П.

28 лютого 2024 року Білокриницькою сільською радою прийнято рішення № 1500 «Про надання згоди на одержання права власності на земельну ділянку».

08 березня 2024 року укладено договір між ОСОБА_2 та Білокриницькою сільською радою, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Самсонюк Ф.П., про передачу у комунальну власність земельної ділянки площею 0,1056 га кадастровий номер :09:008:0058, що розташована на території Рівненського району Рівненської області, цільове призначення для ведення індивідуального садівництва.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Такі правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 924/1237/17, від 04 квітня 2019 року у справі № 924/349/18, від 03 травня 2022 року у справі № 932/2250/21, від 07 червня 2022 року у справі № 209/2263/21.

Рівненська окружна прокуратура Рівненської області звертаючись до суду з позовом належним чином обґрунтувала наявність підстав для представництва інтересів держави у суді відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та статті 56 ЦПК України, зазначивши у чому полягає порушення інтересів держави в особі Рівненської міської ради, вказавши орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, а також довівши нездійснення Рівненською міською радою захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, що полягають у не вжитті заходів щодо витребування у відповідача спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:034:0074.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Статтею 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України).

Згідно до положень ч. 6-9 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року по справі № 525/1225/15-ц зазначено, що з урахуванням вимог статей 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз. Додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1-4 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною 1 ст. 330 ЦК України встановлено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

На підставі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.

Правовий аналіз положень статті 387 ЦК України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2021 у справі №924/454/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 зроблено висновок, що задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 Цивільного кодексу України, є неефективними.

Рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Велика Палата Верховного Суду (в постанові від 12.02.2020 у справі П/811/1640/17) звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-4).

З огляду на вказане в разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребовує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Рівненській області № РВ/:09:008/00000669 від 20 грудня 2013 року отримав безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1056 га кадастровий номер :09:008:0058 для ведення садівництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

В подальшому, Рівненською міською радою 17 вересня 2015 року прийнято рішення № 5678 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам - учасникам бойових дій». Вказаним рішенням вирішено передати ОСОБА_2 у власність земельну ділянку в районі вул. Київської для індивідуального садівництва площею 0,0972 га, кадастровий номер :01:034:0074.

На час отримання безоплатно у приватну власність спірної земельної ділянки 17 вересня 2015 року ОСОБА_2 попередньо використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки такого ж виду цільового призначення (для ведення садівництва) в межах норм безоплатної передачі земельної ділянки для цього виду цільового призначення. Отже, рішення Рівненської міської ради № 5678 від 17 вересня 2015 року про передачу ОСОБА_2 безоплатно у власність спірної земельної ділянки суперечить вимогам ст. 116, 121 ЗК України.

У пункті 71 рішення у справі "Rysovskyy v. Ukraine" від 20.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

З іншого боку, потреба виправити допущену в минулому "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові.

Вищезазначені гарантії стосуються випадків, коли, діючи добросовісно, особа набула майнове право, зокрема право власності, від держави чи територіальної громади, які діяли під впливом помилки. Тоді як недобросовісна поведінка набувача майна у приватну власність чи як його, так і відчужувача відповідного майна, не є набуттям права приватної власності під впливом помилки органу влади та не зумовлює таке набуття. Більше того, повернення власникові майна від недобросовісної особи не може становити для останньої індивідуальний і надмірний тягар (пункт 6.18.-6.19 постанови Верховного Суду у справі № 918/1141/22).

За таких обставин, враховуючи, що відповідач діяв недобросовісно, а саме достовірно знаючи про своє попередньо використане право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення садівництва в межах норм безоплатної передачі, 18 червня 2015 року подав міському голові м. Рівного клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва, 04 серпня 2015 року повідомлення про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, 14 серпня 2015 року - клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для індивідуального садівництва безоплатно у власність, що і стало підставою для ухвалення рішення Рівненської міської ради № 5678 від 17 вересня 2015 року, відтак позовна вимога про витребування у відповідача спірної земельної ділянки відповідає принципам справедливості, розумності та є пропорційною меті, яку переслідує позивач, а отже, підлягає до задоволення.

Щодо заяви представника відповідача ОСОБА_3 про застосування позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

На віндикаційні позови держави в особі органів державної влади поширюється загальна позовна давність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17, від 07 листопада 2018 року у справах № 488/5027/14-ц і № 372/1036/15-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 362/44/17, від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17).

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі № 6-17цс17, постановах Верховного Суду від 07 червня 2022 року у справі № 357/6909/19, провадження № 61-13389св20, від 22 червня 2022 року у справі № 369/9682/19-ц, провадження № 61-2532св22.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, навпаки, повинен довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Аналогічні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16, провадження № 12-122гс18.

Обчислення позовної давності у разі звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, здійснюється з дня, коли саме цей орган довідався або міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, провадження № 14-381цс18, від 07 листопада 2018 року у справі № 372/1036/15-ц, провадження № 14-252цс18, від 30 січня 2019 року у справі № 357/9328/15-ц, провадження № 14-460цс18).

Для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом порушених прав у разі звернення прокурора суду необхідно встановити, коли прокурор дізнався чи міг дізнатися про порушення інтересів держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 697/2751/14-ц, провадження № 14-85цс18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17, провадження № 14-183цс18, конкретизувала зазначений вище висновок, вказавши, що позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках:

1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах;

2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Отже, позовна давність є граничним строком для звернення з позовом суб`єктом, право якого порушене (зокрема державою в особі уповноважених органів), або прокурором, який наділений законними повноваженнями пред`являти позов в інтересах держави від імені такого суб`єкта.

Про необхідність захисту прав та інтересів держави в судовому порядку органам прокуратури стало відомо після внесення 06 січня 2022 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за №0000001 та витребування документів, які підтверджують порушення інтересів держави. Рівненську міську раду було повідомлено про встановлені порушення земельного законодавства листом від 26 квітня 2022 року № 5541/200/5-22 та залучено до участі у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 у якості потерпілого. Оскільки про факт порушення інтересів держави прокурор дізнався після вивчення матеріалів кримінального провадження, а уповноважений у спірних правовідносинах орган місцевого самоврядування Рівненська міська рада після залучення у якості потерпілого у вказаному вище кримінальному провадженні, а з позовом прокурор звернувся до суду 13 лютого 2024 року, відтак трирічний строк позовної давності щодо вимоги про витребування земельної ділянки не пропущено.

При цьому, присутність керівника прокуратури Ільящука Т. на сесії ради під час прийняття рішення про передачу спірної земельної ділянки на перебіг позовної давності не впливає, оскільки наявність порушення законодавства можна виявити лише при системній і детальній перевірці такого рішення, шляхом отримання та опрацювання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що прокуратурою було здійснено у січні 2022 року.

Щодо твердження представника відповідача, що на час розгляду справи відсутні підстави стверджувати про порушення вимог норм щодо повторної приватизації земельної ділянки одного виду використання, у зв`язку з відмовою відповідача від наданої земельної ділянки кадастровий номер :09:008:0058, суд зазначає, що повертаючи земельну ділянку Білокриницькій сільській раді відповідач реалізував своє право вільно розпоряджатися належним йому майном, однак вказане не спростовує факт повторного використання права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для індивідуального садівництва та недобросовісності його дій, а витребування майна від недобросовісної особи не може становити для останньої індивідуальний і надмірний тягар.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України на користь Рівненської обласної прокуратури слід стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 76-81, 83, 258-259, 263-268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРIШИВ:

Позов керівника Рівненської окружної прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь Рівненської міської територіальної громади в особі Рівненської міської ради у комунальну власність земельну ділянку площею 0,0972 га (кадастровий номер :01:034:0074), що розташована в районі вул. Київської в м. Рівне.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA0015371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) судові витрати в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач керівник Рівненської окружної прокуратури Рівненської області, місцезнаходження: вул. Гарна, буд. 29, м. Рівне, , в інтересах держави в особі Рівненської міської ради, місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 12А, м. Рівне, .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 01 липня 2024 року.

Суддя О.О. Першко