Справа № 446/154/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа №446/154/24 (провадження №2-о/446/45/24)

Учасники справи:

заявниця ОСОБА_1 ;

представниця заявниці Савчук Наталія Володимирівна ;

представники заінтересованих осіб ОСОБА_3 ;

Лесик-Гошко Оксана Євгенівна ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2024 представниця заявниці ОСОБА_1 - адвокат Савчук Н.В. через систему "Електронний суд" подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області заяву, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 (сестра загиблого) спільно проживала із загиблим ОСОБА_6 , разом вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні права та обов`язки, тобто є членом сім`ї загиблого ОСОБА_6 (1970 р.н.), який загинув під час захисту Батьківщини.

В обґрунтування заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4, під час захисту Батьківщини, внаслідок бойових дій загинув її рідний брат ОСОБА_6 . Після загибелі рідного брата, заявниця, будучи членом його сім`ї, звернулася із заявою до Міністерства оборони України про отримання частини одноразової грошової допомоги. Проте, їй було відмовлено у виплаті грошової допомоги, зокрема через те, що за поданими нею документами неможливо встановити, що вона проживала разом із загиблим, вела з ним спільне господарство і мала взаємні права та обов`язки. Вказує, що без надання відповідних документів, які підтверджують, що вона була членом сім`ї ОСОБА_6 , в даному випадку це рішення суду про встановлення факту спільного проживання, неможливо встановити її право на отримання частки одноразової грошової допомоги, через що, вона змушена звернутись до суду із відповідною заявою.

Ухвалою суду від 29.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

13.02.2024 від представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_3 надійшов відзив на заяву, в якому просив суд заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, зокрема через те, що заявницею не надано суду належних та допустимих доказів на обґрунтування факту проживання з ОСОБА_6 однією сім`єю. Більше того, дану справу неможливо розглядати за правилами окремого провадження, оскільки в ній наявний спір про право.

16.02.2024 представниця заявниці ОСОБА_1 - адвокатом Савчук Н.В. подано до суду додаткові пояснення, в яких вона зазначила, що до заяви подано низку доказів, які підтверджують факт, що заявниця була членом сім`ї загиблого ОСОБА_6 , тому заява підлягає до задоволення. Також у наданих поясненнях Савчук Н.В. вказала, що твердження сторін у справі про наявність у ній спору про права є хибним, оскільки є стала практика Великої Палати Верховного суду, в якій спростовуються такі доводи сторін.

19.02.2024 представниця Міністерства оборони України - Лесик-Гошко О.Є. подала до суду пояснення у справі, в яких просила суд у задоволенні заяви відмовити. Зокрема вказала, що у поданій заяві вбачається спір про право, а тому така не можу розглядатись судом за правилами окремого провадження. Також зазначила, що заявницею не надано суду належних та допустимих доказів на обґрунтування факту спільного проживання з померлим ОСОБА_6 .

12.03.2024 представницею заявниці ОСОБА_1 - адвокатом Савчук Н.В. подано до суду додаткові пояснення, в яких вона навела доводи щодо обґрунтування заяви, аналогічні до викладених у додаткових поясненнях від 16.02.2024.

Ухвалою суду 14.03.2024 залучено до участі у даній справі дочку покійного ОСОБА_6 - ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 31.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 про залишення без розгляду заяви, зокрема через те, що у справі відсутні підстави для висновку про наявність спору про право.

Заявник ОСОБА_1 та її представник Савчук Н.В. в судовому засіданні заяву підтримали з наведених у ній доводах, просили таку задовольнити.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо заяви та пояснив, що заявниця згідно вимог чинного законодавства не підпадає під визначення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув.

Представниця заінтересованої особи Міністерства оборони України Лесик-Гошко О.Є. у судовому засіданні також заперечила щодо задоволення заяви. Зокрема суду пояснила, що заявницею не надано доказів на підтвердження, що вона є членом сім`ї ОСОБА_6 . Більше того, у заявниці є своя сім`я, що складається з її чоловіка та четверо дітей, а тому вона не може бути членом двох сімей.

Заінтересована особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомила.

Враховуючи зазначені обставини та відсутність заперечень сторін у справі, суд вирішив розглядати справу без участі вказаної особи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши у їх сукупності та взаємозв`язку її матеріали, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 14.03.2020 повторно, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 , його батьками вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.21).

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 у 1991 році зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 , за час якого у них народилась донька ОСОБА_5 . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18.07.1995 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було розірвано (а.с. 31-33).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є рідними братом та сестрою, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями свідоцтв про їх народження, де батьками вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 18, 21).

Вказаний родинний зв`язок також підтверджується довідкою Зубівмостівського старостинського округу Кам`янка-Бузької міської ради від 22.08.2023 №183 та копією будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку АДРЕСА_1 (а.с.30, 38-49).

Відповідно до довідки Зубівмостівського старостинського округу Кам`янка-Бузької міської ради від 22.09.2023, померлий ОСОБА_6 з 10.12.1987 по 03.04.1992, був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 , з 04.04.1992 по березень 1995 проживав у місті Львів. З березня 1995 року по 07.10.2001 проживав у АДРЕСА_1 , без реєстрації, а з 08.10.2001 зареєстрований та проживав за даним адресом, разом із сестрою ОСОБА_1 , вели спільний побут до часу його мобілізації у ЗСУ (а.с.28).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14.07.2022, яке зареєстровано Зубівмостівськом старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Завгороднє Ізюмського району Харківської області помер ОСОБА_6 (а.с.26).

Як видно з довідки про причини смерті №172 від 08.07.2022, ОСОБА_6 помер від вибухової травми (а.с.27). А згідно повідомлення про смерть від 20.04.2022, сержант ОСОБА_6 загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок бойових дій у Харківській області, вказане сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг у встановленому законом порядку (а.с.27).

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 , сержанта ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Також згідно вказаного наказу, вирішено виплатити сестрі загиблого ОСОБА_6 - ОСОБА_1 надбавку за особливості проходження служби, посадовий оклад, премію, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу, одноразову грошову допомогу на поховання (а.с.34).

Разом з тим, як видно з довідки Зубівмостівського старостинського округу Кам`янка-Бузької міської ради від 22.09.2023, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , був похований на кладовищі у с. Зубів Міст, поховання здійснила сестра ОСОБА_1 (а.с.50), що також підтверджується договором на виготовлення пам`ятника та актом про прийняття-передачі виконання робіт (а.с.52-58).

Відповідно до копії висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги від 17.10.2022 встановлено, що дочка ОСОБА_6 - ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_1 не мають права на отримання зазначеної грошової допомоги (а.с. 161).

У копії витягу з протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.02.2023 зазначено, що розглянувши подані ОСОБА_1 документи для призначення одноразової грошової допомоги, комісія дійшла висновку про повернення їх на доопрацювання, зокрема за поданими документами не можливо встановити право заявниці на отримання частки такої допомоги (а.с.22-23).

Звертаючись до суду із даною заявою, ОСОБА_1 зазначає, що вона будучи членом сім`ї загиблого ОСОБА_6 , а саме рідною сестрою, звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги, однак через відсутність рішення суду про встановлення факту їх перебування у сімейних відносинах, їй було відмовлено (а.с.170).

Досліджуючи питання чи породжує встановлення такого факту для заявниці права та обов`язки, суд виходив з таких норм права та відповідних до обставин справи мотивів.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Статтею 16 цього Закону унормовано правила виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Умови та порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців врегульовані Наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023.

Відповідно до пункту 1.4. Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, який затверджено Наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023, особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.

Враховуючи наведено, суд при вирішенні питання щодо права заявниці на отримання одноразової грошової допомоги керується положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції, яка була чинною на дату смерті військовослужбовця ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_4.

Так, відповідно чинної на той час редакції статті 16-1 цього Закону, випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Тобто, факт перебування особи у сімейних відносинах з військовослужбовцем, який загинув, на час смерті ОСОБА_6 , породжує право на отримання одноразової грошової допомоги у визначеному законом розмірі.

А тому заявниця ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, як це і зазначено у ч. 3 ст. 315 ЦПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні такої заяви, суд дійшов висновку, що така є обґрунтованою та підставною з огляду на таке.

В абзаці першому частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України).

Як вказано у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18), що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення термінів «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

З фактичних обставин справи судом беззаперечно встановлено, що у зв`язку з одруженням, ОСОБА_6 з 04.04.1992 по 1995 проживав та був зареєстрований у місті Львові, а після розірвання шлюбу з дружиною повернувся жити у батьківський будинок і з березня 1995 року по 07.10.2001 проживав у АДРЕСА_1 , без реєстрації, а з 08.10.2001 зареєстрований та проживав за даним адресом, разом із сестрою ОСОБА_1 , вели спільний побут до часу його мобілізації у ЗСУ (а.с.28).

До матеріалів справи, на підтвердження факту проживання однією сім`єю, також додано фотографії ОСОБА_6 разом ОСОБА_1 в різний час, а також їхнє спілкування шляхом смс повідомлень. Аналіз таких доказів свідчить, що у заявниці та її брата дійсно були відносини, які характерні для сімейних, так як вони спільно святкували сімейні свята, їздили на відпочинок, обговорювали дрібні побутові речі, в тому числі щодо проходження військової служби тощо.

Беручи до уваги вищенаведене, та на підставі належним чином оцінених у справі доказів, у їх сукупності на взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заявниця довела перед судом факт її спільного проживання з ОСОБА_6 та факт, що вони проживали однією сім`єю, мали спільний побут та взаємні права й обов`язки.

Суд відхиляє доводи представниці Міністерства оборони України щодо наявності у заявниці власної сім`ї, яка складається з чоловіка та дітей, і тим самим неможливість наявності у неї іншої сім`ї у складі з братом. Так як, сім`ю можуть складати не лише чоловік, дружина і їх діти. Членом сім`ї може бути також і брат, за умов, що вони спільно проживають, ведуть спільне господарство, мають взаємні права та обов`язки.

Як видно з обставин справи, заявниця та покійний ОСОБА_6 протягом тривалого часу проживали в одному будинку (близько 30 років), вони вели спільне господарство, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки, а тому вони були членами однієї сім`ї.

Більше того, суд вказує, що будь-якої інших осіб (окрім сестри та її членів сім`ї) у покійного ОСОБА_6 не було, так як з дружиною він шлюб розірвав, а їх спільна дочка ОСОБА_5 проживала з матір`ю.

За таких умов, заява є підставною та обґрунтованою.

Водночас, суд вважає, що сформульована у заяві прохальна частина не може бути задоволена судом у повному обсязі, оскільки зазначення у резолютивній частині рішення суду того, що ОСОБА_1 (сестра загиблого) спільно проживала із загиблим ОСОБА_6 , разом вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні права та обов`язки не створює правові наслідки для заявниці, а значення має виключно питання про те, чи є вона членом сім`ї загиблого ОСОБА_6 .

Такі поняття як ведення спільного господарства, спільний побут та взаємні права та обов`язки, у разі їх доведення перед судом є підставою для висновку про факт спільного проживання однією сім`єю і саме таке правове поняття має значення для виплати одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Також суд вважає за необхідне визначити конкретний час, протягом якого такі особи проживання однією сім`єю, оскільки для вирішення питання виплати одноразової грошової допомоги має значення саме час, який припав на момент його смерті (загибелі), а не будь-який час.

Беручи до уваги, що матеріалами справи доводиться факт спільного проживання заявниці та ОСОБА_6 починаючи з 1995 року, а також той факт, що СК України, який визначає поняття сім`я набрав чинності з 01.01.2004, а моментом смерті ОСОБА_6 є ІНФОРМАЦІЯ_4, то суд дійшов висновку, що періодом у часі, який суду належить встановити є час з 01.01.2004 по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 258-259, 264-265, 268, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , як рідної сестри і брата, з 01 січня 2004 року по день смерті (загибелі), яка настала ІНФОРМАЦІЯ_8 .

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Судові витрати не відшкодовуються.

Повний текст рішення складено 09 серпня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду, який обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.І. Котормус