Провадження № 6/761/820/2024
У Х В А Л А

23 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

за участю секретаря: Лишняк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_1 , про розстрочення виконання рішення, заінтересовані особи: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради, приватний виконавець Ярушевська Тетяна Ігорівна,

в с т а н о в и в :

В квітні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2022 р. позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задоволено частково. З ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, а також інфляційні нарахування, 3% річних у загальному розмірі 76276,73 грн. та судовий збір у розмірі 1867,21 грн. На теперішній час, у ОСОБА_1 існують об`єктивні обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення та фактично роблять його виконання у короткостроковій часовій перспективі неможливим. Сума, яка підлягає стягненню на підставі рішення, є надзвичайно значною для заявника з огляду на його майновий стан. Зазначає, що сума, яка підлягає стягненню на підставі рішення, є надзвичайно значною для заявника з огляду на його майновий стан. Заявник не має заощаджень, які б дозволили йому єдиноразово сплатити заборгованість перед стягувачем, та не має у власності майна, відчуження якого дозволило б отримати необхідні кошти. Фактично єдиним його майном є квартира, з експлуатацією якої пов`язане виникнення заборгованості перед стягувачем, та яка є єдиним його житлом. В теперішній час він є студентом ДУІТ, де навчається за денною формою навчання, через що не має постійної роботи та постійних доходів. Періодичні підробітки, які йому вдається поєднувати з навчанням, носять епізодичний, не системний характер. При цьому отримуваних від них доходів не завжди вистачає для оплати поточних комунальних платежів, через що він значною мірою фінансово залежить від підтримки батьків. Водночас його батько, ОСОБА_2 , є інвалідом другої групи, що також істотно впливає на загальний майновий стан сім`ї. Поряд із навчанням на коло його потенційних доходів та реальних витрат впливає й його стан здоров`я. З 2020 року він має хронічну виразкову хворобу, через яку неодноразово лікувався амбулаторно та стаціонарно. Востаннє він був змушений звернутися по госпіталізацію в листопаді 2023 року та перебував в лікарні з гострим станом понад тиждень. Витрати на лікування негативно впливають на його загальний майновий стан та спроможність до виконання рішення.

За вказаних обставин, заявник просить суд розстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2022 р. у справі № 761/29957/20-ц на підставі виконавчого листа № 761/29957/20-ц від 16.10.2023 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» залишку заборгованості в сумі 75 552,65 грн. на 36 місяців.

Стягувач заперечення до суду не подав.

В судове засідання, яке відбулось 23.05.2024 року, заявник не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання, яке відбулось 23.05.2024 року, стягувач не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2022 р. позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 22886 (двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят шість) грн. 53 коп. заборгованості за спожиті з 18.09.2017 по 30.04.2018 послуги з централізованого опалення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 45791 (сорок п`ять тисяч сімсот дев`яносто одна) грн. 72 коп. заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.03.2020 послуги з централізованого опалення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 1005 (одна тисяча п`ять) грн. 31 коп. заборгованості за спожиті з 01.10.2016 по 30.04.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 1623(одна тисяча шістсот двадцять три) грн. 02 коп. заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.03.2020 послуги з централізованого постачання гарячої води.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 2565 (дві тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 12 коп. інфляційних.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 2405 (дві тисячі чотириста п`ять) грн. 03 коп. - 3 % річних.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 1867 (одна тисяча вісімсот шістдесят сім) грн. 21 коп. судового збору.

Постановою приватного виконавця Ярушевської Т.І. від 05.01.2024 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2023 р., виданого на виконання вищезазначеного рішення в частині стягнення на користь стягувача залишку заборгованості в сумі 75552,65 грн.

Згідно з положеннями ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ст. 435 ЦПК України розстрочення виконання рішення є правом суду, а не обов`язком.

Як передбачено ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Крім того, пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Розстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14 липня 2020 року у справі №908/1884/19, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання названий Суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд, суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Відповідач і позивач знаходяться у рівних економічних умовах і в одній державі, тому незадовільний фінансовий стан відповідача є недостатньою причиною для розстрочення виконання рішення суду.

Підставами для розстрочення виконання судових рішень у даній справі, згідно поданої заяви, є скрутний майновий стан заявника.

Оцінюючи надані заявником докази, суд вважає необхідним зазначити, що відповідачем не надано до суду доказів, які б підтверджували його скрутне матеріальне становище, а саме, докази майнового стану та заробітку заявника, а надані боржником документи не відносяться до обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення у справі.

Суд, також, вважає необхідним звернути увагу та зазначити, що заявник (боржник) просить розстрочити виконання рішення суду на період 36 місяців, що становить три роки, що суперечить вимогам ч.5 ст.435 ЦПК України, а саме порушує строки, на які може бути розстрочене виконання рішення суду.

Відповідно до ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, суд вважає, що боржником не доведено існування у нього виключних обставин, які ускладнюють виконання судового рішення у справі, а, також, вимоги заявника виходять за межі строків встановлених чинним законодавством для розстрочення виконання рішення суду, а тому відсутні підстави для розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

На підставі викладеного заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 435 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , про розстрочення виконання рішення, заінтересовані особи: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради, приватний виконавець Ярушевська Тетяна Ігорівна - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Суддя: