Справа № 211/8061/21
Провадження № 2/211/18/24
РІШЕННЯ

іменем України

26 серпня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Юзефовича І.О.,

за участю секретаря судового засідання Строгановій Е.О.,

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_3 , як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_1 , 10.12.2021 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд визнати за сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 та 1/12 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері дитини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на наявність спору між спадкоємцями. В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його колишня дружина ОСОБА_5 , з якою вони мають спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 та частки квартири АДРЕСА_2 . Надати правовстановлюючі документи на спадкове майно він не має можливості, оскільки вони знаходяться у відповідача, однак настільки йому відомо, квартира по АДРЕСА_3 має чотирьох співвласників. У листопаді 2021 року його неповнолітній син звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак отримав відмову у видачі свідоцтва у зв`язку з наявністю спору між спадкоємцями. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги є її батьки та неповнолітній син, однак, батько померлої відмовився від своє частки у спадщині на користь її матері. Тому з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини просить задовольнити позовні вимоги.

23 лютого 2024 року ОСОБА_1 набув повноліття.

Ухвалою судді Середньої Н.Г. від 09 березня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. За клопотанням позивача витребувано з Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 27 липня 2022 року за клопотанням позивача витребувано з Комунального підприємства «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради довідку щодо власника нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 із зазначенням технічної характеристики житла (загальної та житлової площі).

Ухвалою суду від 11 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2023 року, справу розподілено на суддю ОСОБА_7 у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_8 .

Ухвалою судді Юзефовича І.О. від 27 березня 2023 року прийнято до розгляду справу за позовом ОСОБА_3 , який дії в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 04 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

07 квітня 2022 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов. В обґрунтування відзиву на позов відповідачем зазначено, що суперечки між спадкоємцями з приводу спадкового майна немає, а позивач навмисно ввів нотаріуса в оману з цього приводу. Факт суперечки між нею та її онуком вона категорично не визнає. Їй не зрозуміло, чому позивач не може отримати інформаційну довідку по АДРЕСА_3 та навіщо з`ясовувати кількість власників нерухомого майна за вказаною адресою. Не визнає вона арифметичних розрахунків позивача, бо це є компетенцією виключно нотаріуса. Аналогічне стосується ціни позову. Посилання на статті 319, 321, 1282 ЦК України не стосуються справи.

У відповіді на відзив, поданої до суду 06 травня 2022 року, законним представником позивача ОСОБА_3 зазначено, що відсутність посилань у постанові нотаріусом причини спору (суперечки) між спадкоємцями не входить до його компетенції. У даному випадку суперечка полягає відмові відповідачки разом з ним з`явитися до нотаріуса та надати оригінали документів, які необхідні для оформлення спадщини. Передати іншому спадкоємцю (своєму онуку) або йому, як законному представнику неповнолітнього спадкоємця, оригінали вказаних документів, для оформлення спадкових прав без її участі, ОСОБА_2 теж відмовляється. Підтвердженням існування між сторонами даної справи суперечки у вигляді ненадання необхідних документів для оформлення спадкових прав і слугує сама позовна заява, зі змісту якої вбачається відсутність можливості у нього підтвердження належності спадкового майна померлій ОСОБА_5 . Його втручання відбувається виключно у межах вимог діючого законодавства. За змістом статті 392 ЦК України, ОСОБА_2 є належним відповідачем, нотаріус же не може бути учасником справи даної категорії. Щодо допиту неповнолітнього сина він не погоджується, бо наявність суперечки підтверджується відповідними доказами. З довідки КП «Криворізьке БТІ» вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належала спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності, настільки йому відомо, квартира має 4 співвласників. Тобто частки квартири не виділені, не визначено спадкову масу і без участі інших співвласників у справі, відповідачів, таку дію провести не можна, тому коло відповідачів буде уточнено. Квартира по АДРЕСА_4 належить у рівних частках йому та померлій ОСОБА_5 , тому визначення часток і відповідно залучення його, як співвласника квартири, не потребується. Вартість спірного майна вказана ним приблизно, оскільки ні документів на спадкове майно, ні фізичного доступу до останнього він не має, тому отримавши вказані документи, надасть суду відповідні звіти про оцінку майна.

У письмових запереченнях відповідачем, поданих до суду 17 травня 2022 року зазначено, що остання не визнає жодну обставину, вказану позивачем у відповіді на відзив. Вважає, що через дії позивача вона не може отримати свідоцтво про спадщину. При посиланні на ст. 392 ЦК України позивачем жодним чином не конкретизовано, яким саме чином нею оспорюється чи не визнається право власності. Нею не заявлялось, що вона неналежний відповідач у справі, це особисті умовиводи позивача. Довідка КП «Криворізьке БТІ» є платною, а позивач не надав суду доказів запиту нотаріуса, на який він посилається у відповіді на запит. Факт його права власності на 1/2 частку квартири по АДРЕСА_4 не підтверджується інформаційною довідкою, де відомості про позивача відсутні. До того ж по цій квартирі снує значний борг перед комунальними підприємствами, що також має бути враховано до ціни позову. Позивач незрозуміло для чого зазначає недостовірні дані щодо дати її народження, при цьому ЦПК такі відомості не вимагає. Тому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає з підстав, викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 відповідно до заяви від 19.12.2023, яка подана до суду 25.12.2023, просить розглянути справу за її відсутності та без її участі.

Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 41 Конституції України та частин першої та другої статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 (а.с. 10 копія свідоцтва).

За життя, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі договору дарування від 22.02.2008, ОСОБА_5 належала на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 (а.с. 11 інформація) та за відомостями КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР» на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 22.05.1998, на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_2 (а.с. 121 довідка).

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 , який ІНФОРМАЦІЯ_4 набув повноліття, є сином ОСОБА_5 , що підтверджується матеріалами справи на не оспорюється відповідачем, та відповідно є спадкоємцем першої черги після смерті матері.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мін`юсту від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Постановою державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 у зв`язку з наявністю суперечки між спадкоємцями (а.с. 14).

З витребуваних судом копій матеріалів спадкової справи №234/2021 (а.с. 41-55) вбачається, що до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулися ІНФОРМАЦІЯ_5 мати померлої ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_6 син померлої ОСОБА_1 . 19 травня 2021 року із заявою про відмову від частки спадкового майна на користь матері померлої звернувся батько померлої ОСОБА_9 .

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд відхиляє заперечення позивача, викладені у відзиві на позов та письмових запереченнях, вважаючи їх у цілому необґрунтованими, та зауважує відповідачу, що постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що відмова провадиться нотаріусом саме у зв`язку наявності суперечки між спадкоємцями, є свідченням того, що між сторонами у справі виник цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Ба більше ОСОБА_3 звернувся до суду не як позивач у справі, а як законний представник його неповнолітнього сина, який, у свою чергу, і є позивачем у справі. А після набуття повноліття 23 лютого 2024 року ОСОБА_1 набув повної цивільної процесуальної дієздатності та відповідно має самостійно представляти свої інтереси у суді.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України,суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на 1/6 частку квартири загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на 1/12 частку квартири загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя І.О. Юзефович