Справа № 274/317/24 Провадження № 2/0274/515/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
04.07.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
простягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася з позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_1 на її користь на її утримання аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання або до досягнення двадцяти трьох років.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 у зв`язку з навчанням не має можливості працевлаштуватися, її матеріальне утримання забезпечує матір, а її батько, ОСОБА_1 , офіційно працевлаштований, має стабільний дохід та може сплачувати аліменти на її утримання.
ОСОБА_1 своєї позиції щодо предмета спору порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14.07.2005 р. (а. с. 11).
ОСОБА_1 є здобувачем вищої освіти другого курсу факультету права, публічного управління та національної безпеки денної форми навчання спеціальності 053 "Психологія" за освітнім ступенем бакалавр Поліського національного університету IV рівня акредитації, термін навчання з 15.09.2023 р. по 30.06.2026 р., що підтверджується довідкою від 24.11.2023 р. № 274/11-19, виданою вказаним навчальним закладом (а. с. 13).
Суд зазначає, що очевидним є те, що навчання ОСОБА_1 на денній формі навчання перешкоджає їй працевлаштуватись, та, разом з цим, вимагає від неї нести витрати у зв`язку з навчанням (придбавати необхідні для навчання речі та/або послуги), що, в свою чергу, ускладнює задоволення його потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних потреб.
За таких обставин Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання.
Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Таким чином ОСОБА_1 зобов`язаний утримувати повнолітню дочку ОСОБА_1 до припинення останньою навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.
З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2023 р. по 3 квартал 2023 р. вбачається, що ОСОБА_1 за вказаний період було нараховано 694 326,75 грн., що становить в середньому 77 147,42 грн. на місяць (а. с. 46).
За такої обставин Суд вважає, що ОСОБА_1 може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці ОСОБА_1 .
Визначаючи розмір такої допомоги (аліментів), Суд виходить з такого.
Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
У позовній заяві ОСОБА_1 не обґрунтовує розміру аліментів, які вона просить стягувати з ОСОБА_1 (1/4 частка з усіх видів заробітку (доходу)).
При цьому у матеріалах справи відсутні будь-яки докази, окрім відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2023 р. по 3 квартал 2023 р., на підсіві яких Суд може з`ясувати обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, які мають враховуватись при визначенні розмірів аліментів, зокрема, обставини щодо стану здоров`я ОСОБА_1 , наявності в останнього утриманців, стану здоров`я та матеріального становища ОСОБА_1 .
Як зазначено вище, за період з 1 кварталу 2023 р. по 3 квартал 2023 р. нарахований дохід ОСОБА_1 у середньому становив 77 147,42 грн. на місяць, а 1/4 від цього доходу складає 19 286,86 грн., що більше, ніж у два рази перевищує мінімальну заробітку плату в Україні (на момент постановлення рішення 8 000,00 грн.) та більше ніж у п`ять разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб (на момент постановлення рішення 3 028,00 грн.).
ОСОБА_1 не довела, що потребує матеріальної дороги саме у такому суттєвому розмірі, отримання нею аліментів у такому розмірі є очевидно несправедливим, оскільки поза сумнівом, багато громадян України отримують такі або навіть менші грошові кошти у якості заробітної плати, працюючи сорок годин на тиждень.
На думку Суду, справедливим та розумним буде визначення аліментів на утримання ОСОБА_1 у розмірі 4 542,00 грн. щомісячно (півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), що більше ніж на мінімальному рівні буде достатнім для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
4 542,00 грн. від 77 147,42 грн. становить близько 1/17.
З урахуванням наведеного, Суд вважає визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/17 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно.
Статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 192 і 194 197 цього Кодексу.
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, при цьому аліменти підлягають стягненню, починаючи від 11.01.2024 р.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 284,99 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 та 430 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити частково.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 284,99 грн.
4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут