Провадження №22-ц/812/1282/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Миколаїв

Справа № 487/3693/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В.

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу

за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_3 ,

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухвалене суддею Щербиною С.В., 18 червня 2024 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту рішення не зазначена,

у с т а н о в и в:

24 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування заяви зазначала, що у неї є син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У їх паспортах є розбіжності у написанні прізвищ, а саме: у належному їй паспорті громадянина України зазначено прізвище « ОСОБА_4 », а у паспорті громадянина України, належному її синові зазначено прізвище « ОСОБА_4 ». Вказувала, що встановлення даного факту необхідне їй для спадкування сином майна після її смерті .

Посилаючись на викладене, просила встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю ОСОБА_2 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2024 року відмовлено у задоволені заяви. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, які наявні в реальній дійсності та не встановлюються на майбутнє.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити заяву.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що встановлення факту родинних відносин має значення для захисту не тільки ОСОБА_2 , а й особистих та майнових прав самої ОСОБА_1 .

Крім того, встановлення факту родинних відносин безпосередньо пов`язане з можливістю реалізації права ОСОБА_1 на утримання з боку ОСОБА_2 , оскільки вона є непрацездатною і потребує матеріальної допомоги.

Зазначав, що ОСОБА_2 неодноразово вживались заходи для отримання документів з правильними даними про його прізвище, а ОСОБА_1 не мала взагалі можливості вжити такі заходи тому наявні об`єктивні причини, які не залежать від волі ОСОБА_1 , що обумовлюють неможливість отримання нею документу на підтвердження юридичного факту.

У судове засідання апеляційного суду заявниця та її представник не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином ( а.с. 83 зв., 84).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. На підставі п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Верховний Суд України в листі від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути:- спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини;- інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

Рішення суду про встановлення родинних відносин не може бути підставою для внесення виправлень, змін чи доповнень в актовий запис, видачі заявнику нового паспорта.

Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження, і такі факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , що ім`я, по батькові заявниці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 вбачається, що ім`я, по батькові заінтересованої особи, сина заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виходячи зі змісту наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24 травня 1978 року, заповненому російською мовою « ОСОБА_2 » народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , і графі мати на російській мові зазначено « ОСОБА_5 ».

У частинах першій, другій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Тобто, усталеним є розуміння юридичних фактів як певних фактів реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Звертаючись до суду с заявою про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 посилалась на те, що встановлення юридичного факту їй необхідно для усунення розбіжностей у її прізвищі та у прізвищі сина для подальшої можливості сином оформити спадкові права за складеним нею заповітом, єдиним засобом відновлення його порушеного права є отримання відповідного судового рішення.

На час звернення до суду і матір, і син є живими.

Можливість встановлення судом будь-якого юридичного факту, у тому числі і родинних відносин, законодавець пов`язує з настанням для заявника певних юридичних наслідків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Заявниця зазначала, що під час звернення до нотаріуса при оформленні спадкових прав сином після її смерті та виправлення помилки іншим шляхом створить незручності для інших осіб.

Разом з тим, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, які наявні в реальній дійсності та не встановлюються на майбутнє.

Підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від виниклих обставин, зокрема можливо шляхом звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження або до органу міграційної служби для одержання нового паспортного документу, оскільки за життя будь-який громадянин не позбавлений права уточнити правильність написання свого прізвища.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для встановлення факту родинних відносин. Через те, що заявником належними та допустимим доказами не доведено, що встановлення факту родинних відносин між нею та її сином неможливо в позасудовому порядку, зокрема шляхом внесення відповідних виправлень до документів, які посвідчують їх родинні стосунки чи особистих документів.

Доводи представника заявниці про те, що суд першої інстанції не врахував, що встановлення факту родинних відносин безпосередньо пов`язане з можливістю реалізації права ОСОБА_1 на утримання з боку ОСОБА_2 , оскільки вона є непрацездатною і потребує матеріальної допомоги, жодним чином не пов`язано з необхідністю встановлення факту родинних відносин, оскільки суду не надано жодних доказів того, що такий факт є спірним та від нього залежить настання певних юридичних наслідків.

Доказів про те, що ОСОБА_2 неодноразово вживались заходи для отримання документів з правильними даними про його прізвище, матеріали справи не містять.

Отже, суд першої інстанції вірно виходив з того, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, які наявні в реальній дійсності та не встановлюються на майбутнє.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: Т.Б.Кушнірова

І.В. Лівінський

Повний текст постанови складено 11 вересня 2024 року.