УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року місто Чернігів

Справа №751/6957/24

Провадження №2/751/1642/24

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Діденко А. О.

секретаря судового засідання Бобровник Н. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 10 листопада 2006 року у відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №2404.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 05 серпня 2024 року відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.08.2024 відповідач подала відзив на позов, у якому просила проводити розгляд справи з участю сторін, призначити строк для примирення шість місяців та зупинити провадження у справі.

22.08.2024 позивач подав відповідь на відзив, відповідно до якого категорично заперечував проти надання терміну для примирення.

Строк для подання відповідачем заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву, встановлений судом, становить п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив.

За таких обставин, з метою забезпечення принципу змагальності сторін та можливості реалізувати ними права, передбачені ст.ст. 43, 178-179 ЦПК України, а також не порушення процесуальних прав відповідача на подачу заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву, розгляд справи слід відкласти, надавши відповідачу можливість подачі заперечень на відповідь на відзив.

Крім того, суд щодо заявленого клопотання відповідача про перехід до розгляду справи з повідомленням сторін, надання строку для примирення та зупинення провадження у справі дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

За змістом п. 4 ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 274 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу є малозначними справами, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Водночас суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи (п. 2 ч. 6 ст. 279 ЦПК України).

У клопотанні відповідач не зазначає жодних обставин як підстави розгляду справи з повідомленням сторін. Водночас з відзивом відповідачем надані докази на обґрунтування своїх заперечень щодо позову.

Оскільки дана справа є малозначною, має незначну складність та для неї пріоритетним є швидке вирішення, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд вважає можливим відмовити в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Також суд враховує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

З наданих позивачем заяв по суті справи вбачається, що він в категоричній формі заперечує проти надання часу для примирення та зупинення провадження у справі.

За таких обставин суд доходить висновку, що зупинення провадження у справі з наданням строку для примирення буде суперечити завданням цивільного судочинства та призведе до порушення вимоги дотримання розумного строку розгляду справи, яка є малозначною та для якої пріоритетним є швидке вирішення, про що зазначалось раніше.

Водночас суд враховує положення частини 1 ст. 111 СК України, за якою суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У абз. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Враховуючи, що розгляд справи відкладається для надання відповідачу можливості подати заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, суд вважає, що строк відкладення буде достатній для примирення сторін, відповідатиме їхнім інтересам та завданням цивільного судочинства, а також не призведе до надмірного затягування розгляду справи.

За таких обставин у задоволенні клопотання відповідача про перехід до розгляду справи з повідомленням сторін, надання строку для примирення та зупинення провадження слід відмовити.

Також суд зазначає, що при поданні позивачем до суду відповіді на відзив не дотримано вимог ч. 3 ст. 179 та ч. 5 ст. 178 ЦПК України не надано до суду доказів надіслання відповіді на відзив відповідачу.

Керуючись ст.ст. 19, 223, 240, 247, 251, 260, 279, 353 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Відкласти розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на 22 вересня 2024 року.

Повідомити сторони про день розгляду справи.

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, про надання строку для примирення та зупинення провадження у справі відмовити.

Зобов`язати позивача у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати до суду докази надіслання відповідачу відповіді на відзив.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включається до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А. О. Діденко