Справа № 604/278/24
Провадження № 2/604/157/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: с. Магдалівка, Скалатської ТГ, Тернопільського району, Тернопільської області) до Скалатської територіальної громади в особі Скалатської міської ради (юридична адреса: вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Тернопільського району, Тернопільської область) про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Драус О.О., яка діє на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги №1066395 від 28 лютого 2024 року, звернулася до суду з позовом до Скалатської територіальної громади в особі Скалатської міської ради визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно - земельна ділянка 2,62 га, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №009762 від 27 вересня 2004 року. Спадщину позивач прийняв у встановленому законом порядку. Однак, при перевірці документів було встановлено розбіжності у написанні імені та прізвища, а саме у Державному акті про право власності записано « ОСОБА_3 », в той час як у свідоцтві про смерть ім`я спадкодавця зазначено « ОСОБА_4 ». З даного приводу, з метою встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документа - Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №009762 від 27 вересня 2004 року, ОСОБА_1 звертався до суду в порядку окремого провадження, однак у відкритті провадження у справі судом було відмовлено, оскільки особа, прав та інтересів якої стосується юридичний факт, внаслідок смерті втратила своє право бути стороною у справі. У зв`язку із наведеним, оскільки існують перешкоди для оформлення позивачем своїх спадкових справ у нотаріальному порядку, позивач змушений звертатися до суду із позовною заявою та просить її задоволити.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 травня 2024 року закрито підготовче провадження у цій справі та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач та його представник не з`явився, однак адвокат подав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача Скалатської територіальної громади в особі Скалатської міської ради, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно з якою просить справу розглянути без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Магдалівка, Підволочиського району Тернопільської області, що вбачається із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Підволочиським РВ УМВС України в Тернопільській області 06 березня 2004 року. Відповідно до копії картки фізичної особи-платника податків йому присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 01 січня 2011 року.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, що вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 09 травня 2024 року.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 21 січня 1965 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Як вбачається із архівної довідки від 26 лютого 2024 року №242, по документах архівного фонду «Магдалівська сільська рада» у погосподарських книгах села Магдалівка, станом на 2010 рік значиться домогосподарство ОСОБА_2 - голова господарства. Разом із ним проживав брат - ОСОБА_1 , 1965 р.н.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2023 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідними братами.

Із копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №009762, виданого ОСОБА_8 вбачається, що останній є власником земельної ділянки площею 2,62 га, яка знаходиться на території Магдалівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області. Державний акт виданий на підставі розпорядження Підволочиської райдержадміністрації від 25 березня 2003 року №125.

З інформації приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу вбачається, що ОСОБА_1 , який звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із розбіжностями у написанні імені спадкодавця, а саме « ОСОБА_4 » у свідоцтві про смерть, та « ОСОБА_3 » - у державному акті.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 2,62 га, розташована на території Магдалівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Спадкоємцем за законом на вказане майно є брат померлого - ОСОБА_1 , який прийняв спадщину у встановленому законом порядку. При цьому, коли він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із відмінністю прізвища та імені спадкодавця в документах, а саме « ОСОБА_4 » у свідоцтві про смерть, та « ОСОБА_3 » - у державному акті.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (пункти 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03.10.2017 № 2147VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судом встановлено, що розбіжності наявні у написані прізвища та імені ОСОБА_2 у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , виданому 01 січня 2011 року та Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР № 009762, на підставі розпорядження Підволочиської райдержадміністрації від 25 березня 2003 року №125, з цільовим призначенням (використання) земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництв, викликані технічною опискою вчиненою службовою особою, яка здійснювала видачу вказаного державного акта.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР № 009762, на підставі розпорядження Підволочиської райдержадміністрації від 25 березня 2003 року №125 з цільовим призначенням (використання) земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництв, померлому ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження, а беручи до уваги, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 та юридично оформити спадщину у нього немає можливості, перешкодою чому є невірне зазначення прізвища та імені спадкодавця у правовстановлюючих документах, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому суд вважає, що дані факти підлягають встановленню.

Крім того, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, як визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Підпунктом 4.18 п. 4 глави 10 розділу II вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його брат ОСОБА_1 , який прийняв спадщину як такий, що постійно проживав разом із померлим на час смерті..

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі - продажу, оренди, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що земельна ділянка загальною площею 2,62 га, кадастровий номер :01:001:0247, яка розташована на території Магдалівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, належали на момент смерті спадкодавцю ОСОБА_2 , однак спадкоємець за законом, ОСОБА_1 , позбавлений можливості оформити свої спадкові права після її смерті, зокрема шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв`язку із розбіжністю у написанні імені спадкодавця у правовстановлюючих документах. Відтак, позовна заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 81, 82, 247, 259, 263, 265-268, 328, 293, 315, 354, 355, ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218 ЦК України, ст. ст. 81, 125, 126 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: с. Магдалівка, Скалатської ТГ, Тернопільського району, Тернопільської області) до Скалатської територіальної громади в особі Скалатської міської ради (юридична адреса: вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Тернопільського району, Тернопільської область) про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа - Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №009762, виданого Підволочиською РДА 27 вересня 2004 року на підставі розпорядження Підволочиської районної державної адміністрації №125 від 25 березня 2003 року на ім`я ОСОБА_8 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельну ділянку площею 2,62 га, розташовану на території Магдалівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер :001:0247, в порядку спадкування за законом після смерті брата - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сидорак Г.Б.