Справа № 524/8299/23
Провадження 2/524/652/24
13.05.2024 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на автомобіль - Renault Sandero vin НОМЕР_1 , поділ кредитних зобов`язань за комплексним договором №1/4036224 від 23.10.2020, ухвалив таке рішення.
ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що за час перебування у шлюбі із ОСОБА_3 ними було набуто у власність автомобіль Renault Sandero. За спільні кошти ними було внесено попередню оплату, а залишок коштів було отримано на підставі Комплексного договору на купівлю транспортного засобу для особистого користування, укладеного між нею та АТ «Креді Агріколь Банк». Право власності на вказаний об`єкт було зареєстровано за відповідачем, як одноособовим власником. З вересня 2021 року вони розірвали сімейні відносини, а 15.02.2022 ухвалено рішення суду про розірвання шлюбу. У вересні 2021 в порядку розподілу спільного майна подружжя, вони з відповідачем домовились про те, що вона виплатить йому кошти в рахунок раніше сплачених коштів за транспортний засіб, автомобіль залишить у своїй власності і в подальшому самостійно буде погашати кредит. На виконання даної домовленості, у вересні 2021 вона передала ОСОБА_3 кошти в рахунок сплаченої частки і частини оплати за транспортний засіб в сумі 2850 дол.США. Провести державну реєстрацію її права власності на автомобіль виявилось неможливим через відсутність у неї посвідчення водія.
В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач в судове засідання не з`явився та відзив суду не подав.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
15.10.2020 між ТОВ «Соллі Плюс.Кременчук» та ОСОБА_1 укладено договір №162182 поставки транспортного засобу автомобіля Renault Sandero Stepway
23.10.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (заставодавець) було укладено комплексний договір №1/4036224 (кредиту та застави) за умовами якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути Банку кедит.
12.09.2021 ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 в рахунок сплаченої частки першого внеску та частини оплати кошти в сумі 2850 дол.США в повному обсязі, що підтверджується копією розписки(а.с.13).
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 3 ч.1 ст.57, ст.60 Сімейного кодексу України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
В ст.70, ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23, 25, 30 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК 2947-14 щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК 435-15, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).
ОЦІНКА СУДУ
Конструкція статті 60 СК України, свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована, а один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі, в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Суд враховує те, що транспортний засіб набуто сторонами за час шлюбу в тому числі за кредитні кошти, а отже вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя.
Вирішуючи вимоги позивача щодо поділу транспортного засобу суд враховує поданий позивачем доказ, а саме розписку, яка підтверджує факт отримання відповідачем коштів в рахунок погашення платежів, які були ним внесені, а також позицію відповідача, викладу у вказані розписці про те, що останній погодився із тим, що вказана сума є достатньою для компенсації.
Крім того, суд враховує те, що зобов`язання в частині повернення кредиту на даний час виконує позивач, що підтверджується копіями долучених квитанції.
Враховуючи положення ст.60 СК України та те, що автомобіль було набуто за час шлюбу, а також те, що вказана річ є неподільною, суд вважає за можливе в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Renault Sandero vin НОМЕР_1 , припинивши право власності ОСОБА_3 .
Крім того, з метою забезпечення прав кредитора за комплексним договором 1/4036224, приймаючи до уваги те, що суд визнав за позивачем право власності на автомобіль, суд вважає за доцільне в порядку поділу майна подружжя покласти на ОСОБА_1 зобов`язання за комплексним договором №1/4036224(кредиту та застави) в частині погашення кредитних зобов`язань та застави.
Відтак, суд задовольняє позов.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 3661,70 грн.
Керуючись ст. 81, 142, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на автомобіль, поділ кредитних зобов`язань задовольнити.
В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 право власності на автомобіль Renault Sandero Stepway vin НОМЕР_1 , припинивши право власності ОСОБА_3 .
В порядку поділу майна подружжя покласти на ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 зобов`язання за комплексним договором №1/4036224(кредиту та застави), укладеним 23.10.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (заставодавець) в частині погашення кредитних зобов`язань та застави.
Стягнути з ОСОБА_3 , рнокпп НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 судові витрати в сумі 3661,70 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
повне судове рішення виготовлено 17.05.2024
Суддя Діна АНДРІЄЦЬ