cправа № 342/795/23
провадження №: 2/752/1731/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Інтер-Поліс», Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», ОСОБА_2 , третьої особи: ПАТ «Страхова Компанія «Еталон» про стягнення страхової виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту, про відшкодування з власника автомобіля моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

До Городенківського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Інтер-Поліс», Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», ОСОБА_2 , третьої особи: ПАТ «Страхова Компанія «Еталон» про стягнення страхової виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту, про відшкодування з власника автомобіля моральної шкоди.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07.07.2023, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Інтер-Поліс», Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», ОСОБА_2 , третьої особи: ПАТ «Страхова Компанія «Еталон» про стягнення страхової виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту, про відшкодування з власника автомобіля моральної шкоди - передано до Голосіївського районного суду м. Києва.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 27.10.2022 між позивачем та приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Еталон» укладено договір № ЕР-211739026-ПпС2 добровільного страхування наземного транспорту, за умовами якого - встановлена страхова сума на страховий випадок (за шкоду, заподіяну майну) 160000,00 грн із розміром франчизи 1600 грн. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2023 серії ААД № 336137, ОСОБА_2 , водій регіональної філії «Львівська зализниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» цього ж дня о 15 год 40 хв., керуючи автомобілем ГАЗ 66, державний номерний знак НОМЕР_1 Р-25 «Татарів-К-Подільський» між населеними пунктами Ценява - Підгайчики здійснив зіткнення з автомобілем позивача. Постановою від 04.04.2023 Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області водій ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Після оформлення дорожньо-транспортної пригоди працівниками патрульної поліції та складення аварійним комісаром протоколу з додатком № 1 від 24.03.2023, автомобіль позивача був евакуйований з місця дорожньо-транспортної пригоди силами та за рахунок позивача. З Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-поліс», позивача було повідомлено (по телефону), що суб`єкта оціночної діяльності для встановлення ціни ремонту автомобіля позивача залучатися цим товариством не буде, бо необхідного, який є і достатнім, документ складено 24.03.2023 аварійним комісаром, тобто протокол огляду транспортного засобу. Позивач зауважує, що в квітні 2023 майстри по ремонту автомобілів Renault Meganе, які працюють в приватній виробничо-комерційній фірмі «В.С.К.» 16.05.2023 виставили рахунок на оплату позивачу у розмірі 186927,31 грн. Тобто, відповідачем з березня 2023 по тепер (кінець червня 2023) не складено страхового акту, не прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. 12.06.2023 на банківський рахунок позивача перераховано 84028,45 грн страховою компанією «Інтер поліс страх» на виконання договору № ЕР-208367050 від 12.03.2022. Позивач зазначає, що такого договору не укладала. Отже, позивач вважає, що страхова компанія позивача Приватне акціонерне товариство Страхова Компанія «Інтер-поліс» щодо страхової виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту (щодо майна) вдалося до системної бездіяльності, страхова компанія суб`єкта, водій транспортного засобу якого спричинив дорожньо-трнаспортну пригоду та заподіяв позивачу збитків та шкоди,позивачу перерахували лише 84028,45 грн., що неправильно та несправедливо, тому те, що умисно недоплатила, прийдеться позивачу стягувати примусово через виконання судового відповідного рішення. Разом з цим, позивач зазначає, що зазнала моральної шкоди унаслідок умисного пошкодження майна позивача джерелом підвищеної небезпеки відповідача-2 та дій його працівника ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 страхову виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту на суму 102898,86 грн.; відшкодувати позивачу з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» та ОСОБА_2 25000 грн моральної шкоди з підстави пошкодження лдерелом підвищеної небезпеки майна ОСОБА_1 щодо якого вона власник, відновлення якого доволі дороге, при тому усьому договір добровільного страхування щодо виплати страхової суми в повному обсязі та розумні строки не виконується; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

У вересні 2023 вищевказана цивільна справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.09.2023 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач-1 скористався своїм правом та направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї, в яких зазначив, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу, які планує понести у розмірі 4000,00 грн.

Відповідач-2 також подав до суду відзив, в якому зазначив, що просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000 грн.

Відповідач-3 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Renault Meganе, державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 20.03.2023 близько 15:40 години на автодорозі Р-24 «Татарів-Кам?янець-Подільський» 132+250 км., між населеними пунктами с. Ценява та с. Підгайчики Коломийського району, керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ 66», державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з іншої прилеглої території, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод, не надав перевагу автомобілю, що рухався по автодорозі, на яку він виїжджав, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Renault Meganе, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 водій ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 850,00 грн в дохід держави.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

27.10.2022 між позивачем та приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Еталон» укладено договір № ЕР-211739026-ПпС2 добровільного страхування наземного транспорту, за умовами якого - встановлена страхова сума на страховий випадок (за шкоду, заподіяну майну) 160000,00 грн із розміром франчизи 1600 грн.

05.07.2023 позивач звернулась до відповідача-1 із заявою про страхову відшкодування та повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

17.04.2023 ТОВ «Експертна компанія «Фаворит Ассистанс» вих. № 34233 від 17.04.2023 на замовлення ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» виконала звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу Renault Meganе, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому зазначено, що на підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблено висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ Renault Meganе, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 24.03.2023 дорівнює з урахуванням частини, але без врахування ВТВ: 89421,33 грн.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України, виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам (ч. 2 ст. 528 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 627 ЦК України, передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів», передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди , заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати згідно п. 9.4. цієї статті за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року.

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, керуючись нормами цього Закону приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюються безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Заоконом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (постанова ВС від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц, з урахуванням постанови ВС від 14.12.2021 у справі № 147/66/17).

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловлений 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) та 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Період, в момент якого настала дорожньо-транспортна пригода, підпадає під страхове покриття та не є виключенням зі страхових випадків, а тому подія із автомобілем позивача є страховим випадком.

Відповідачем-1 відшкодовано позивачу 84028,45 грн., що підтверджується відповідною роздруківкою з електронного документа від 12.06.2023.

Разом з цим, як вбачається з рахунку на оплату № від 16.05.2023, наданою Приватною виробничо-комерційною фірмою «В.С.К.» на замовлення позивача, ремонт автомобіля Renault Meganе, реєстраційний номер НОМЕР_2 склав 186927,31 грн.

Отже, на думку суду, дії ПрАТ СК «Інтер-Поліс» не відповідають вимогам законодавства, страховики не належним чином виконали свої зобов`язання перед позивачем, та не виплатили йому суму страхового відшкодування у порядку та в спосіб, передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відтак, різниця між розміром фактичної шкоди (186927,31 грн) та виплаченого страхового відшкодування (84028,45 грн з вирахуванням франшизи) становить 102898,86 грн підлягає стягненню з відповідача-1.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, через відмову відповідача у здійсненні страхової виплати позивач не мав можливості далі витрачати кошти на зберігання пошкодженого авто, не мав засобу пересування, та мав розпочати ремонтні роботи. Зауважив, що затягування відповідачем процесу виплати відшкодування на ремонт пошкодженого транспортного засобу, порушення відповідачем соїх зобов`язань за договором страхування, та попередня відмова у виплаті, спричинила позивачу значні душевні хвилювання. Відсутність справного автомобіля призвела до того, що позивач, проживаючи в житловому районі, змушений більше години часу витрачати на дорогу.

Також суд відзначає, що розмір моральної шкоди в сумі 9000,00 грн. відповідає вимогам розумності та справедливості з урахуванням встановлених судом обставин, за яких вона була спричинена.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимогу про відшкодування відповідачами моральної шкоди, а саме у розмірі 10000,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про часткове відшкодування моральної шкоди, що має наслідком їх часткове задоволення.

Згідно з ч. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Інтер-Поліс», Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», ОСОБА_2 , третьої особи: ПАТ «Страхова Компанія «Еталон» про стягнення страхової виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту, про відшкодування з власника автомобіля моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2684,00 грн. у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Інтер-Поліс», Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», ОСОБА_2 , третьої особи: ПАТ «Страхова Компанія «Еталон» про стягнення страхової виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту, про відшкодування з власника автомобіля моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, 69) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) страхову виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту на суму 102898 (сто дві тисячі вісімсот девяносто вісім) грн. 86 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, 69) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (, місцезнаходження: м. Львів, вул. Гоголя, 1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, 69) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 894 (вісімсот девяносто чотири) грн 66 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (, місцезнаходження: м. Львів, вул. Гоголя, 1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 894 (вісімсот девяносто чотири) грн 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 894 (вісімсот девяносто чотири) грн 66 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.Ю. Мазур