Провадження № 22-ц/4808/876/24
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Пнівчук О.В.,

секретаря Гудяк Х.М.,

з участю відповідачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Микулича І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Бородовським С.О. 09 квітня 2024 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 03.09.2011 року, в якому народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 жовтня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_4 ».

Судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 доходу платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12.10.2023 року.

Він зареєстрував інший шлюб з ОСОБА_5 , в якому народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із народженням дитини у другому шлюбі подальша сплата аліментів у розмірі 1/4 від доходу, визначеному судом, неможлива.

Враховуючи те, що на даний час не є працевлаштованим, не отримує стабільного заробітку (доходу), а також факт народження другої дитини, що є зміною його сімейного стану в розумінні статті 192 Сімейного кодексу України, є підстави для зміни розміру аліментів.

Не відмовляється від обов`язку матеріально утримувати дочку, однак розмір аліментів, визначений рішенням суду, є для нього непосильним.

Просив зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши його розмір з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-6).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.62-64).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість, порушення норм матеріального і процесуального права.

Апелянт наголошує, що на даний час не працює, стабільного заробітку не має, на підтвердження чого надав відповідні докази. Також ним створено нову сім`ю, де народилася ще одна дитина. Отже, ним доведено зміну сімейного та матеріального стану.

А зміна матеріального та сімейного стану є самостійною підставою для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Вважає, що суд не врахував обставини його сімейного та матеріального стану, наявність на його утриманні малолітньої дитини, дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та відсутність у нього стабільного заробітку.

Зазначає, що оскільки є внутрішньо переміщеною особою, вимушений орендувати житло. Крім цього, на його утриманні перебуває матір похилого віку, яка є непрацездатною та потребує стороннього догляду.

З цих підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги (а.с.69-75).

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Микулич І.В. подав відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що з позивача стягується мінімальна сума аліментів, які встановлені законом. Суд дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем зміни свого сімейного стану чи погіршення матеріального стану після видачі судового наказу про стягнення аліментів. Під час судового засідання позивачем не надано доказів суттєвого погіршення матеріального становища чи стану здоров`я. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у власності позивача перебуває житловий будинок в Чернігівській області, придбаний ним 30.03.2017 року. Отже, він має фінансову можливість щодо утримання житлового будинку. Відповідачка вказувала, що не має можливості власними силами утримувати дочку, дитина росте, є потреба в купівлі одягу та взуття, а також відвідує художню школу, тому постійно потребує розхідних матеріалів для навчання. Крім того, дитина часто хворіє. Просить залишити рішення суду без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити (а.с.106-108).

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У судове засідання не з`явилася особа, що подала апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , подавши заяву про розгляд справи без його участі.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за відсутності особи, що подала апеляційну скаргу, ОСОБА_2 .

Вислухавши доповідь судді, пояснення відповідачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Микулича І.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Перебування дитини на утриманні позивача відповідачем не оспорюється.

Позивач ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) Серії НОМЕР_2 (а.с.80).

На підтвердження доводів апеляційної скарги щодо перебування на утриманні матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 надав виписний епікриз №02164 Державної наукової установи «Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини» Державне управління справами про перебування на лікуванні в хірургічному стаціонарному відділенні медичного закладу з 30.05.2023 року по 31.05.2023 року, поступила для заміни ШВЛ (а.с.81).

З відомостей Пенсійного фонду України сума фактичного заробітку/доходу складає 27545,79 грн (а.с.91).

Відомостей про матеріальне становище відповідачки матеріали справи не місять.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №363450751 від 26.01.2024 встановлено, що у власності позивача перебуває житловий будинок загальною площею 54,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , придбаний позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 30.03.2017 року (а.с.46).

Дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчалася в 5 класі Комунального закладу спеціалізованої освіти Ізюмської міської ради «Ізюмська художня школа ім. С.І. Васильківського» з 01 вересня 2023 року, що підтверджується довідкою Комунального закладу спеціалізованої мистецької освіти Ізюмської міської ради «Ізюмська художня школа ім. С.І. Васильківського» (а.с.47).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з недоведеності зміни обставин, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначених ст.192 СК України, а також того, що аліменти стягнено у безспірному порядку (у наказному провадженні) у мінімально гарантованому розмірі, що не дає підстав для зменшення розміру аліментів.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України (зміна розміру аліментів) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану когось із двох (платника аліментів або одержувача), погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, або сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому ці підстави мають настати після ухвалення рішення про стягнення аліментів, оскільки таке рішення вже набрало законної сили і встановлені цим рішенням суду обставини, а також обставини, які існували на час його ухвалення, не можуть бути переоцінені у іншій справі, яка розглядається пізніше.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Підстави для зміни розміру аліментів (збільшення або зменшення) визначені положеннями статті 192 Сімейного Кодексу України: 1) зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У правовідносинах між сторонами спору стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , 01.06.2012 року відбувалося за судовим наказом від 16 жовтня 2023 року в частці від заробітку в розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно (а.с.14).

Суд помилково зазначив, що аліменти, які стягнені за судовим наказом не підлягають зменшенню, оскільки частка від заробітку не є гарантованим Законом мінімумом для утримання дітей, який зобов`язані надавати батьки.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет» на відповідний рік визначається прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років .

Поняття прожиткового мінімуму у Законі України «Про прожитковий мінімум» визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років.

У частині 2 статті 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, аналізуючи зазначені норми закону, слід дійти висновку , що Законом визначено мінімальний гарантований розмір аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За судовим наказом стягнуті аліменти в частці від доходу батька, яка не прирівнюється до мінімального гарантованого розміру, а обчислюється щомісячно від усіх доходів платника аліментів в порядку, передбаченому розділом XVI Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802.

У судовому наказі від 16 жовтня 2023 року, навпаки, встановлена максимальна межа щомісячного розміру аліментів (не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину).

Отже, розмір аліментів , визначений у частці від доходу, залежить виключно від доходу платника аліментів.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (частина перша статті 160 ЦПК України).

Отже, судовий наказ є по суті судовим рішенням, ухваленим у іншій формі і за спрощеною процедурою.

Тому форма ухвалення судового рішення не дає підстав вважати, що стягнені за судовим наказом аліменти не підлягають зменшенню.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів та апеляційною скаргою, ОСОБА_2 посилається на те, що є не працевлаштованим, не отримує стабільного заробітку, на його утриманні перебуває син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народжений у повторному шлюбі з ОСОБА_5 та мати похилого віку, яка є непрацездатною, потребує стороннього догляду та медикаментозного лікування.

Однак, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апелянта про перебування на його утриманні матері, оскільки ним не подано жодних доказів про відсутність у його матері самостійного доходу, зокрема у вигляді пенсії, а також доказів про відсутність інших осіб, які мають обов`язок її утримувати. Тому ця підстава для зменшення розміру аліментів не має значення.

Але, вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції мав врахувати положення ст. 182 СК України щодо зміни сімейного стану позивача, яка є самостійною підставою для зміни розміру аліментів, і народження дитини у повторному шлюбі, а також те, що визначений розмір аліментів на рівні 1/4 частини від заробітку на одну дитину призводить до дисбалансу у матеріальному забезпеченні іншої дитини, народженої у повторному шлюбі. Враховуючи рівність прав дітей на матеріальне утримання від одного батька, апеляційний суд дійшов висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину підлягає зміні, а тому наявні підстави для його зменшення до 1/6 частини.

Такий розмір аліментів забезпечуватиме потреби малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , буде достатнім для її розвитку, а також не буде надто обтяжливим для платника аліментів.

Доводи відповідачки про те, що позивач має у власності будинок, що не дає йому підстав для зменшення розміру аліментів, не заслуговують на увагу, оскільки площа будинку є невеликою, іншого нерухомого майна позивач не має, а обов`язок утримання обох дітей, покладений на нього.

Апеляційний суд звертає увагу, що у майбутньому у разі настання обставин, передбачених ст. 192 СК України одержувач аліментів не обмежена у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Зменшити до 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно розмір аліментів, стягнених судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 04 липня 2024 року.