Справа № 456/127/22
Провадження № 6/456/83/2024
УХВАЛА

іменем України

10 червня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник просить замінити стягувача ТОВ «Лайм Кепітел» його правонаступником ТОВ «Сіті Фактор» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа в справі № 456/127/22.

В обґрунтування заяви покликався на те, що 21.04.2022 Стрийський міськрайонний суд Львівської області ухвалив рішення по справі № 456/127/22 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лайм Кепітел» заборгованості за кредитним договором № ЛЛ-01290580 від 14.06.2021 у сумі 12047,20 грн та судового збору в розмірі 2270,00 грн.

19.05.2022 ТОВ «Лайм Кепітел» був укладений договір факторингу про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором на користь нового кредитора ТОВ «Сіті Фактор». Таким чином, ТОВ «Сіті Фактор» набуло статусу нового кредитора та отримало права грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Лайм Кепітел».

18.03.2024 судом видано виконавчий лист у вказаній справі, який станом на сьогоднішній день не пред`явлений до виконання та перебуває у ТОВ «Сіті Фактор»

Представники ТОВ «Сіті Фактор», ТОВ «Лайм Кепітел» та боржник ОСОБА_1 в судове засідання не прибули, що за ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача його правонаступником.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.04.2022 у справі № 456/127/22 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» (54029, місто Миколаїв, вулиця Пушкінська, 28, каб. 7; ;) 12047,20 грн (дванадцять тисяч сорок сім грн 20 коп.) заборгованості за кредитним договором № ЛЛ-01290580 від 14.06.2021 та 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.) судового збору.

19.05.2022 ТОВ «Лайм Кепітел» був укладений договір факторингу № ДФ-19/05/22-СФ про відступлення права вимоги за кредитними договорами на користь нового кредитора ТОВ «Сіті Фактор». Таким чином, ТОВ «Сіті Фактор» набуло статусу нового кредитора та отримало права грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Лайм Кепітел». Загальний розмір грошових вимог, що відступаються, складає 394911143,15 грн.

Відповідно до п. 2.2 договору факторингу № ДФ-19/05/22-СФ від 19.05.2022 сума грошових коштів (фінансування), які за цим договором передаються фактором за відступлені права грошових вимог, складає 383299,02 грн.

Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, суму боргу на дату відступлення прав вимоги зазначено в Акті приймання-передачі документів та в Додатку № 1 до Акту приймання-передачі документів, що є невід`ємною частиною договору, відповідно до якого ТОВ «Лайм Кепітел» відступає ТОВ «Сіті Фактор» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № ЛЛ-01290580 від 14.06.2021.

Платіжні доручення № 1916 від 02.06.2022 та № 1924 від 15.06.2022 підтверджують перерахування коштів за договором факторингу № ДФ-19/05/22-СФ від 19.05.2023, відповідно до умов якого первісний кредитор ТОВ «Лайм Кепітел» відступає шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Сіті Фактор» права вимоги до боржників.

Таким чином, вищезазначене дає підстави для обґрунтованого висновку про перехід права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № ЛЛ-01290580 від 14.06.2021 саме до ТОВ «Сіті Фактор».

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме: право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів та осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII) визначено перелік виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню. Їх можна поділити на три групи: а) «судові» - видані судами України, в тому числі на виконання судових рішень; - виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; - судові накази; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; б) «несудові» - видані іншими органами та посадовими особами як результат реалізації їх компетенції: - виконавчі написи нотаріусів; - посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; - постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди; - постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; - рішення інших державних органів та рішення Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; - рішення ЄСПЛ з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішення інших міжнародних юрисдикцій органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; - рішення (постанови) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року в справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року в справі №201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року в справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 21 березня 2018 року в справі № 6-1355/10 та від 19 лютого 2020 року в справі № 2-3897/10.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що передання ТОВ «Лайм Кепітел» як кредитором своїх прав ТОВ «Сіті Фактор» за договором факторингу є правонаступництвом, то правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржника можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Оскільки ТОВ «Сіті Фактор» набуло всіх прав кредитора, у тому числі й на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором, де боржником є ОСОБА_1 , а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що передання ТОВ «Лайм Кепітел» як кредитором своїх прав ТОВ «Сіті Фактор» за договором факторингу № ДФ-19/05/22-СФ від 19.05.2023 є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником, що може відбуватися на будь-якій стадії процесу, а не лише у відкритому виконавчому провадженні або у виконавчому листі (до відкриття такого виконавчого провадження), оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Відтак суд дійшов висновку, що заяву ТОВ «Сіті Фактор» про заміну стягувача його правонаступником слід задовольнити та замінити стягувача ТОВ «Лайм Кепітел» його правонаступником ТОВ «Сіті Фактор».

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 10.06.2024, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 10.06.2024, а датою складення повного тексту судового рішення 17.06.2024.

Керуючись ст. 55, 442 ЦПК України, ст. 512, 514 ЦК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел»(54005, м. Миколаїв, вул. Пушкінська, будинок 28, кабінет 7, ) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор»(54005, м. Миколаїв, вул. Артилерійська, будинок 19, ) у виконавчому документі в справі № 456/127/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лайм Кепітел» заборгованості за кредитним договором № ЛЛ-01290580 від 14.06.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 17 червня 2024 року.

Суддя Л.В.Гула