_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/360/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху та усунення недоліків

05.06.2024 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :

04 червня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить встановити юридичний факт проживання ОСОБА_1 з сином ОСОБА_2 у садовому будинку загальною площею літ. «А» - 212,5 кв.м., житловою площею - 74,8 кв.м., № 1-4 огорожі, розташованого на земельній ділянці 0,0296 га.

Перевіривши матеріали заяви та долучених до неї документів, суддею встановлено такі недоліки.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У заяві заявник зазначає місце свого проживання на території нібито АДРЕСА_1 , проте доказів місця проживання за цією адресою не надає.

На підтвердження своїх вимог заявник надає Довідку Департаменту надання адміністративних послуг та Довідку з місця проживання, де адресою його реєстрації вказано: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Приморського району м.Одеси.

Натомість, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник вказує адресу проживання: АДРЕСА_1 , однак, доказів цього (відповідних актів, довідок тощо) не надав.

Разом з тим, суддя звертає увагу, що предметом розгляду даної заяви саме і є встановлення факту проживання заявника за цією адресою, що унеможливлює прийняття заяви до провадження суду за наявними у справі доказами.

Таким чином, у справі відсутні підстави достовірно встановити, що дана справа підсудна саме Київському районному суду м. Одеси.

Відповідно до вимог ч. ч.1, 2 ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В порушення п.1 ч.1 ст.318 ЦПК України, в заяві не зазначена конкретна мета встановлення факту проживання заявника ОСОБА_1 разом із заінтересованою особою ОСОБА_2 .

Отже, заявником не наведено у заяві обґрунтування, для відновлення яких саме порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів йому необхідно, щоб суд встановив відповідний факт та не доведена неможливість його встановлення іншим шляхом.

Слід зазначити, що з урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Заява не містить: адреси електронної пошти заінтересованої особи, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Абз.2 ч.5 ст.14 ЦПК України визначено, що Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Однак, у заяві не зазначено про наявність або відсутність зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній або її окремій підсистемі (модулі), в обов`язковому порядку, відносно учасників справи.

За наслідком чого заявнику необхідно вказати про наявність або відсутність зареєстрованих електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), в обов`язковому порядку, відносно учасників справи: заявника та заінтересованої особи.

В порушення п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

В порушення ч. 2 ст. 318 ЦПК України, у заяві не зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Заявником не виконані вимоги ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а саме не надано копію копії всіх документів, що додаються до заяви для заінтересованої особи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_3 слід залишити без руху та встановити заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з урахуванням положень частини другої статті 317 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185, 293, 317 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вимог ухвали, заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Куриленко О. М.