ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5260/24 Справа № 2-6117/11 Суддя у 1-й інстанції - Шелестов К.О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитні договори: № 1553-мк від 22 листопада 2007 року та № б/н від 09 лютого 2008 року, за умовами яких, позивач надав, а ОСОБА_2 отримала у кредит грошові кошти. Зобов`язання ОСОБА_2 , забезпечені порукою на підставі договору поруки № 467 від 12.01.2009 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», а також зобов`язання за кредитним договором № 1553-мк від 22 листопада 2007 року забезпечені порукою на підставі договорів поруки, укладеного між позивачем та відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Свої зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості за договором № 1553-мк від 22 листопада 2007 року -25 711, 65 дол. США, стягнути солідарно з ТОВ УФА «Верус», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості за договором № 1553-мк від 22 листопада 2007 року -200 грн.; стягнути з ОСОБА_2 у рахунок погашення заборгованості за договором № б/н від 09 лютого 2008 року -10 693, 78 грн.; стягнути солідарно з ТОВ УФА «Верус», ОСОБА_2 у рахунок погашення заборгованості за договором № б/н від 09 лютого 008 року -200 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок погашення кредитного договору № 1553-мк від 22 листопада 2007 року -203 179 ,15 коп.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 1553-мк від 22 листопада 2007 року -200 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок погашення кредитного договору № б/н від 09 лютого 2008 року -10 493,78 коп.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09 лютого 2008 року -200 грн., 00 коп.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь держави судовий збір -1700 грн., 00 коп.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи -120 грн. (сто двадцять) грн. 00 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині задоволених вимог щодо неї скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 1553-мк від 22 листопада 2007 року, за умовами якого позивач зобов`язався надати ОСОБА_2 кредит у сумі 15 000, 00 дол. США зі сплатою 24, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.11.2009 року, що підтверджується копією зазначеного договору та додатками до нього (а. с. 12-14).

22.11.2007 року ОСОБА_2 на виконання умов договору № 1553-мк від 22 листопада 2007 року отримала від позивача грошові кошти у сумі 15 000 дол. США, даний факт підтверджується доказами наявними в матеріалах справи (а. с. 34).

Між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н від 09 лютого 2008 року, за умовами якого позивач зобов`язався надати кредит ОСОБА_2 у сумі 10 000, 00 грн. зі сплатою 30, 00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.02.2010 року, що підтверджується копією зазначеного договору наявного в матеріалах справи (а. с. 15).

Встановлено, що на виконання умов кредитного договору № б/н від 09 лютого 2008 року ОСОБА_2 отримала від позивача кредитну картку з кредитним лімітом на суму 10 000, 00 грн. ( а. с. 15).

У ОСОБА_2 перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № 1553-мк від 22 листопада 2007 року яка, станом на 18.06.2010 року, становила 25 711, 65 дол. США, або 203 379, 15 грн. за курсом НБУ станом на дату розрахунку, дані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача у судовому засіданні та розрахунком заборгованості (а. с. 9).

У ОСОБА_2 перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 лютого 2008 року яка, станом на 18.06.2010 року, становила 10 693, 78 грн., дані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача у судовому засіданні та розрахунком заборгованості (а. с. 9).

22.11.2007 року між ОСОБА_3 та позивачем був укладений договір поруки № 1553-мк/2, за умовами якого останній зобов`язався солідарно відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_2 своїх обов`язків за кредитним договором № 1553-мк від 22 листопада 2007 року в тому ж розмірі, що і відповідач, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій, що підтверджується копією зазначеного договору (а. с.10).

22.11.2007 року між ОСОБА_1 та позивачем був укладений договір поруки № 1553-мк/1, за умовами якого остання зобов`язалась солідарно відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_2 своїх обов`язків за кредитним договором № 1553-мк від 22 листопада 2007 року в тому ж розмірі, що і відповідач, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій, що підтверджується копією зазначеного договору (а. с.10).

12.01.2009 року між ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус`та позивачем був укладений договір поруки № 467, за умовами якого ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус`зобов`язалось відповідати перед позивачем за виконання відповідачем своїх обов`язків за укладеними договорами, що підтверджується копією зазначеного договору та додатку №1 до нього (а. с. 11).

Відповідно до п. 4 договору поруки № 1553-мк від 22 листопада 2007 року у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 4 договору поруки № 1553-мк від 22 листопада 2007 року у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 4 договору поруки № 467 від 12.01.2009 року у випадку невиконання боржниками своїх зобов`язань за кредитними договорами, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 2 договору поруки № 467 від 12.01.2009 року розмір відповідальності поручителя обмежений сумою 200 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у заявленому банком розмірі, яка підлягає стягненню з нього та поручителів, як солідарних боржників.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду в оскаржуваній частині у зв`язку з наступним.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, зараз і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За правилами статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені у статті 554 цього кодексу.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 1553-мк від 22 листопада 2007 року, за умовами якого позивач зобов`язався надати ОСОБА_2 кредит у сумі 15 000, 00 дол. США зі сплатою 24, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.11.2009 року, що підтверджується копією зазначеного договору та додатками до нього.

22.11.2007 року між ОСОБА_1 та позивачем був укладений договір поруки № 1553-мк/1, за умовами якого остання зобов`язалась солідарно відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_2 своїх обов`язків за кредитним договором № 1553-мк від 22 листопада 2007 року.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що банком, одночасно із даним позовом, було подано аналогічний позов до Зарічного районного суду м. Суми.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня 2010 року позов ПАТ комерційний банк „ПриватБанк" - задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ комерційний банк „ПриватБанк" 18827,58 доларів США боргу та 1863,82грн. судових витрат.

З рішення, яке набрало законної сили та не може бути поставлене під сумнів, вбачається, що у зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором № 1553-мк від 22 листопада 2007 року позичальник, станом на 19.01.2010 року, має заборгованість в розмірі 18827,58 (долар США), яка складається з наступного: 8992,88 (долар США) - заборгованість за кредитом; 4085,61 (долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5749,09 (долар США) .

Тобто, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня 2010 року вже стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1553-мк від 22 листопада 2007 року.

Період заборгованості за кредитним договором до стягнення банком на власний розсуд було визначено 18.06.2010, тобто заборгованість станом на 19.01.2010 увійшла в суму заборгованості станом на 18.06.2010, яка стягнута рішенням суду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що наявні підстави для часткового задоволення позову та стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором№ 1553-мк від 22 листопада 2007 року, у розмірі 203 379, 15 коп..

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч.ч.1,13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи результат розгляду даної справи,в порядку розподіл судових витрат, з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2040 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2011 року в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати .

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2040 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: