ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 711/2274/24
Провадження № 22-ц/821/1164/24
категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 02 травня 2024 року (ухваленого під головуванням судді Позарецької С.М. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси, повний текст рішення складено 08 травня 2024 року) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

15 березня 2024 року через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2004 по 19.04.2013.

За час перебування у шлюбі у них народилася спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.04.2013 у справі №2414/10241/12, з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття.

Посилається на те, що на теперішній час дочка є повнолітньою, продовжує проживати з нею, навчається у Національному авіаційному університеті на 1-му курсі денної форми навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

Вказує, що відповідач працює головним державним інспектором Управління Державного агентства рибного господарства України в Черкаській області та одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати їхню спільну дитину.

На підставі викладеного, позивачка просила постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання чи до досягнення дочкою двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.03.2024 на період навчання і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду мотивовано тим, що за результатами розгляду справи судом встановлено, що дочка сторін ОСОБА_3 , яка є повнолітньою, проживає разом із матір`ю позивачем у справі; навчається на денній формі навчання у навчальному закладі задля здобуття вищої освіти; потребує придбання та використання підручників, літератури, електронних підручників, зошитів та канцелярського приладдя, прибуття до навчального закладу та до місця проживання з м. Києва до м. Черкаси за допомогою, зокрема і громадського транспорту, оплату інтернету, придбання техніки для навчального процесу дистанційно тощо; враховуючи режим/графік навчального процесу, не може працювати та отримувати доходи; перебуває на утриманні позивача та потребує матеріального утримання і з боку батька відповідача у справі, зокрема і внесення коштів на оплату додаткових освітніх послуг, враховуючи умови договору № 58 від 10.08.2023. Відповідачем не спростовані доводи позивача про те, що самостійно вона не може матеріально забезпечити належне існування та навчання їхньої спільної дочки, враховуючи потреби дитини у харчуванні, одязі та створенні належних житлово-побутових умов. При цьому, встановлено, що відповідач працює, отримує заробітну плату, пенсію, доходи від оренди майна, а тому, враховуючи його матеріальний стан, відповідно до досліджених доказів, має можливість утримувати дочку, сплачуючи відповідні аліментні платежі у розмірі, запропонованому позивачем (1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно). Крім того, як зазначалось, не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про те, що виключно він утримує свою теперішню сім`ю (дружину та двох неповнолітніх дітей) і він не може матеріально утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у запропонованому позивачем розмірі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 04 червня 2024 року через засоби поштового зв`язку ОСОБА_2 , вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції необгрунтованим, ухваленим із порушенням норм процесуального та із неправильним застосуванням норм матеріального права, при невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 травня 2024 року та ухвалити нове , яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.03.2024 на період навчання і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_2 , зокрема, мотивована тим, що не відповідає фактичним обставинам справи твердження суду першої інстанції про те, що він має можливість утримувати дочку, сплачуючи відповідні аліментні платежі у розмірі, запропонованому позивачем, а саме частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Звертає увагу суду на те, що хоч він і має постійний дохід у вигляді заробітної плати та пенсії, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу і дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Вказує, що його сину проведено хірургічні операції, ним було сплачено за гвинт кошти у розмірі 18 600 грн.

Також зазначає, що в суді перебуває на розгляді справа № 708/506/24 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Посилаючись на те, що визначений судом розмір частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно не відповідає принципам співмірності та справедливості, при цьому, погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 31.07.2004 сторони уклали шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області (актовий запис № 59).

За час перебування у шлюбі в сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 29.12.2005, актовий запис № 1198. Батьком записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.04.2013 у справі № 2314/10241/12 вказаний вище шлюб між сторонами розірвано. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 21.12.2012 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На час звернення до суду із даним позовом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Національному авіаційному університеті на денній формі навчання факультету комп`ютерних наук та технологій (1-ий курс). Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01.09.2023 по 30.06.2027, що підтверджується довідкою № 44 від 01.02.2024, виданою директором факультету комп`ютерних наук та технологій Національного авіаційного університету Гнатюком С. Місцем проживання ОСОБА_3 є адреса: АДРЕСА_1 , відповідно до даних довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 16.01.2024, яке збігається із місцем проживання та реєстрації позивача.

Відповідно до договору про навчання в Національному авіаційному університеті від 01.09.2023, який укладено між Національним авіаційним університетом та ОСОБА_1 для здобувача вищої освіти ОСОБА_3 , фінансування навчання здобувача здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно платіжних інструкцій № 281559 від 19.12.2023 на суму 4850 грн та № 968547 від 02.05.2024 на суму 4850 грн вбачається, що позивач здійснила оплату на користь Національного авіаційного університету за навчання ОСОБА_3 . При цьому, ці платіжні документи суд вважає належними доказами щодо витрат, які несе позивач на навчання дитини, оскільки підтверджено, що вони понесені саме на навчання за спеціальністю №123, враховуючи і умови договору від 01.09.2023.

Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час навчання мешкає у студентському гуртожитку, але зареєстрована та проживає у позанавчальний період зі своєю матір`ю (позивачем) за її місцем проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1 від 16.01.2024 та відповідною відміткою у паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 25.09.2004.

Дані обставини дають підстави вважати, що тимчасово проживаючи у м. Києві на період навчання, дочка сторін приїздить додому до м. Черкаси, а тому, відповідно потребує витрат на оплату квитків на транспорті міжміського сполучення.

Позивач зазначила, що працює, отримує заробітну плату близько 23 000 грн на місяць, а також пенсію у розмірі близько 8 000 грн на місяць, оскільки є особою з інвалідністю 2-ї групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 від 09.11.2023.

Відповідач працює головним державним інспектором Державного агентства рибного господарства в Черкаській області, що підтверджується відомостями з його трудової книжки серії НОМЕР_4 . Крім того, відповідач є особою з інвалідністю 2-ї групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_5 від 11.09.2023.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме декларації ОСОБА_2 за 2023 рік, у його власності перебувають: об`єкти нерухомості: квартира у м. Черкаси (загальна площа - 47 кв.м.), квартира у м. Черкаси (загальна площа - 67 кв.м.), земельний пай у с. Тіньки Черкаського р-ну Черкаської області (загальна площа 2226 кв.м.), цінне рухоме майно: автомобіль легковий марки «ЗАЗ» 2005 року випуску. Його дохід за 2023 рік складає: 80 695 грн пенсія, 157 676 грн заробітна плата, 49 000 грн дохід від відчуження рухомого майна. Крім того, станом на 31.12.2022 у власності відповідача перебували грошові активи у розмірі 16 000 дол. США (готівкові кошти).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 04.11.2015, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали 04.11.2015 шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 365. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_7 , дружини ОСОБА_7 .

В означеному шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження (повторне) серії НОМЕР_7 від 13.11.2018, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 11.11.2022.

Відповідно до довідки № 411/34-24 від 01.04.2024, виданої начальником філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області Культенком О., - ОСОБА_5 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 23.03.2023 по 05.11.2025.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме декларації ОСОБА_2 за 2023 рік, його дружина ОСОБА_5 за 2023 рік отримала дохід: 65 767 грн заробітна плата, 11 680 грн дохід від надання майна в оренду, 21 500 грн соціальні виплати, 1 000 грн профспілкові виплати, 6 700 грн допомога в органах праці та соціального захисту населення. Станом на 31.12.2022 у її власності перебували грошові активи у розмірі 7 500 дол. США (готівкові кошти).

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Між сторонами у справі виникли правовідносини щодо утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Отже, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків

із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх

її надавати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.04.2013 у справі № 2314/10241/12 шлюб між сторонами розірвано. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 21.12.2012 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

ОСОБА_3 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 та навчається у Національному авіаційному університеті на денній формі навчання факультету комп`ютерних наук та технологій ( 1 курс). Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01.09.2023 по 30.06.2027 та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , суд першої інстанції, взяв до уваги, що ОСОБА_2 є особою працездатного віку, має офіційну роботу, стабільний заробіток та доходи від оренди майна, його матеріальний стан дозволяє утримувати повнолітню дочку, отже, він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти.

Проте, колегія суддів не в повній мірі погоджується із визначеним судом розміром аліментів, які підлягають стягненню на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Так, в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що суд не дослідив обставини справи, які підлягають доказуванню в даній категорії справ та передчасно прийшов до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки у визначеному позивачем розмірі; до апеляційної скарги долучено виписку № 3089 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідку КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської області» від 22.02.2024, рахунок фактуру № Н 00000172 від 18.03.2024, виписку №4883 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копію Декларації ОСОБА_1 за 2018 рік, Витяг з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів та копію ухвали про відкриття провадження від 16.05.2024 .

Щодо долучених відповідачем доказів до апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною восьмою статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, єдиний винятковий випадок, коли є можливим прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом строку це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи, у цьому випадку, на відповідача.

У пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційний скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення змісту пункту 6 частини другої статті 356, частин першої, другої та третьої статті 367 ЦПК України вказує на те, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі подання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи, що подані відповідачем до апеляційної інстанції докази ( виписка № 3089 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідка КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської області» від 22.02.2024, рахунок фактура № Н 00000172 від 18.03.2024, виписка №4883 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) мають виключне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку із чим вважає за доцільне їх прийняти.

З доданих доказів судом апеляційної інстанції встановлено, що у відповідача є двоє неповнолітніх дітей, з яких неповнолітній син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має діагноз: вроджена двобічна плосковальгусна деформація стоп, мобільна субкомпенсована форма та якому було проведено хірургічні операції і він перебуває на лікуванні, а також є дружина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Щодо доказів, долучених до апеляційної скарги: копія Декларації ОСОБА_1 за 2018 рік, Витяг з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів та копію ухвали про відкриття провадження від 16.05.2024, вказані докази судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки Витяг з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів та копію ухвали про відкриття провадження від 16.05.2024 були отримані скаржником після ухвалення судом рішення по суті та, відповідно, не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, перевіривши наведені позивачем доводи позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що доводи відповідача ОСОБА_2 знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, що на час розгляду даної справи він має на утриманні двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, одна з яких хворіє, а також дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а також враховує той факт, що відповідач не відмовляється сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, проте, погоджується на сплату аліментів у меншому розмірі, ніж визначений позивачем.

Враховуючи вищевикладене, надаючи правову оцінку вказаним доказам у сукупності з іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, та враховуючи принцип справедливості і розумності, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, до досягнення нею 23-річного віку у з частки від усіх видів заробітку відповідача до 1/6 частки .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, що є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково .

Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 02 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - змінити, зменшивши розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно,починаючи з 19 березня 2024 року та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х річного віку.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

О.М. Новіков