ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/403/24 Справа № 214/7776/20 Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І.Б. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
УХВАЛА

18 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Тимченко О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддям судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Бондар Яні Миколаївні та Зубаковій Вікторії Петрівні у цивільній справі № 214/7776/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «СЕБ -Банк»» про визнання іпотеки припиненою та вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа за № 214/7776/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «СЕБ -Банк»» про визнання іпотеки припиненою та вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири.

14 червня 2024 року від ОСОБА_1 на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла заява про відвід суддям судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. та Зубаковій В.П. у цивільній справі № 214/7776/20, яка обґрунтована тим, що колегією суддів, до складу якої входять Бондар Я.М. та Зубаковій В.П. , розглядалась апеляційна скарга по справі № 214/3012/23, яка є взаємопов`язаною зі справою № 214/7776/20, оскільки витікають з одних і тих самих правовідносин, стосуються одного і того самого договору іпотеки. Таким чином, на думку ОСОБА_1 , у суддів, які входили до складу колегії при розгляді апеляційної скарги по справі № 214/3012/23 склалася стала думка щодо правовідносин за договором іпотеки, і ухвалюючи постанову від 23 квітня 2024 рокусудді вже визначили своє ставлення до порядку вирішення спірних питань за договором на користь ТОВ «Спектрум Ессетс».

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2024 року визнано необґрунтованим відвід, заявлений суддям судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. та Зубаковій В.П .Справу передано до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для визначення судді, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку, встановленому ЦПК України, для вирішення питання про відвід судді (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 червня 2024 року), визначено суддю Тимченко О.О.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Після проведення автоматизованого розподілу справи та відповідно до частини 8 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід вирішується Дніпровським апеляційним судом у складі судді Тимченко О.О. без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід, апеляційний суд зауважує про таке.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, положеннями ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід суддям судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. та Зубаковій В.П. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід суддям судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. та Зубаковій В.П. , апеляційний суд вважає, що заявником не надано належних, допустимих і достатніх доказів заінтересованості цих суддів у розгляді цієї справи, які б викликали сумніви в їх об`єктивності та неупередженості.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

З матеріалів цивільної справи убачається таке.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «СЕБ Банк» про визнання договору іпотеки припиненим та вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 оскаржив судове рішення в апеляційному порядку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.02.2024 року визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Бондар Я.М., суддів Зубакової В.П., Тимченко.О.О.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2024 через відпустку судді Тимченко О.О. визначено членом колегії суддю Корчисту О.І.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року закінчено проведення підготовчих дій по апеляційній скарзі позивача ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк»» про визнання іпотеки припиненою та вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири та призначено справу до апеляційного розгляду о 12:40 годині 19 червня 2024 року в приміщенні Дніпровського апеляційного суду.

14 червня 2024 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. та Зубакової В.П.

Заява про відвід суддів Бондар Я.М. та Зубакової В.П. мотивована тим, що раніше Дніпровським апеляційним судом було розглянуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року у справі №214/3012/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна про витребування майна з чужого володіння. Вказує, що рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року його позов було задоволено, витребувано з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на користь ОСОБА_1 належне йому нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,6 кв.м. та стягнуто на його користь з відповідача 1073,60 грн. судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» оскаржило рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року була задоволена апеляційна скарга відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року скасовано, ухвалено нове судове рішенн про відмову ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнуто з позивача на користь відповідача 1610,40 грн. судового збору. Зазначена постанова суду апеляційної інстанції оскаржена ним у касаційному порядку та ухвалою Касаційного цивільного суду від 06 червня 2024 року відкрито касаційне провадження.

Вказує, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року у справі № 214/3012/23 розглядалася Дніпровським апеляційним судом до складу колегії суддів входили судді Зубакова Вікторія Петрівна та Бондар Яна Миколаївна .

Зазначає, що справи № 214/7776/20 та № 214/3012/23 є взаємопов`язаними, оскільки витікають із тих самих правовідносин, стосуються одного й того самого договору іпотеки, тому у суддів, які входили до складу колегії суддів при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» у справі № 214/3012/23 склалася стала думка щодо правовідносин за договором іпотеки, і ухвалюючи постанову від 23 квітня 2024 року, судді Зубакова В.П. та Бондар Я.М. вже визначили своє ставлення до порядку вирішення спірних питань за договором іпотеки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс». Вказані обставини дають підстави вважати, що судді Зубакова В.П. та Бондар Я.М. не можуть бути повністю неупередженими і об`єктивними при розгляді спору між тими самими сторонами у тих самих правовідносинах, тому вони підлягають відводу.

Згідно з частиною 3 статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може братии участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Ознайомившись із мотивами заяви про відвід, суддів Бондар Я.М. та Зубакової В.П. апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки в справах № 214/7776/20 та № 214/3012/23 предмет позову є різним і стосуються різних правовідносин, а отже, в розумінні частини 4 статті 36 ЦПК України, зазначені заявником обставини не є підставами для відводу.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

З огляду на наведене заява ОСОБА_1 про відвід суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. та Зубаковій В.П. від участі у справі № 214/7776/20 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддям судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Бондар Яні Миколаївні та Зубаковій Вікторії Петрівні у цивільній справі № 214/7776/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: О.О.Тимченко