Справа №534/1363/24
Провадження №4-с/534/4/24
У Х В А Л А

про залишення скарги без розгляду

04 червня 2024 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Комарова Д.Ю., розглянувши скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просить визнати неправомірним дії та бездіяльність виконавця про накладення арешту на рахунки заявника.

Заявлені вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою накладено арешт на рахунок, призначений для виплати заробітної плати. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 р. у справі №756/8815/20 зазначено про недопустимість накладення арешту на зарплатний рахунок боржника, в разі наявності підстав для звернення стягнення на заробітну плату. Отже, накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для зарахування заробітної плати, унеможливлює отримання належної частини заробітної плати та інших виплат згідно діючого законодавства України, що призводить до порушення конституційних прав громадянина, тому просить скасувати постанову виконавця про арешт коштів боржника як неправомірну.

Дослідивши скаргу разом із доданими до неї документами, суддя приходить до наступних висновків.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В силу ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

Зі скарги вбачається, що ОСОБА_1 , оскаржує дії державного виконавця, а саме постанову державного виконавця про арешт коштів боржника, які як зазначає заявник отримав 14.05.2024.

Заявник намагався самостійно в адміністративному порядку оскаржити діїї виконавця, так 14.05.2024 він звернувся до Горішньоплавнівського відділу державної иконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністраства юстиції зі скаргою про скасування арешту з рахунку. В.о. начальника Горішньоплавнівського відділу ДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області 17.05.2024 надано відповідь про відсутність підстав для зняття арешту з рахунків боржника. Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 отримав зазначену відповід 17.05.2024. Отже, десятиденний строк, навіть враховуючи період зверенення в адміністративному порядку, закінчився 27.05.2024.

Проте, поважних причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця заявник не зазначає, клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця не подає.

Одночасно, суд наголошує, що відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, а саме Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявником пропущено десятиденний строк на оскарження дій державного виконавця, а тому приходить до висновку, що скаргу слід залишити без розгляду та повернути заявнику.

Керуючись ст.185, 126, 447, 448, 449 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця залишити без розгляду та повернути її заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з моменту її підписання.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, я кщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали.

Суддя Д.Ю. Комарова