Справа № 445/894/22 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М. В.
Провадження № 22-ц/811/3095/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: О.В. Псярук

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення не виплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

05.07.2022 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулися до суду з позовом до ТДВ "Страхова компанія "Гардіан", в якому просили стягнути з відповідача страхове відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме, відшкодування моральної шкоди в розмірі 36000,00 грн, та витрати, понесені на поховання в розмірі 5600,00 грн.

В обґрунтування позову покликалися на те, що 20 червня 2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Daevo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_5 загинув. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобілям марки «Daevo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ "Страхова компанія "Гардіан". 05.07.2021 року позивачі через свого представника ТОВ «ЮК «Відшкодування» звернулися до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 05.01.2022 р. відповідачу надіслано копію постанови про закриття кримінального провадження. 11.05.2022 р. відповідач здійснив часткову виплату страхового відшкодування. А саме: 23600 грн - страхове відшкодування, яке отримала ОСОБА_1 (з них 18000 грн - відшкодування моральної шкоди та 5600.00 грн відшкодування витрат на поховання) та 18000 грн страхове відшкодування моральної шкоди, яке отримав позивач ОСОБА_6 . Понесені позивачами витрати на поховання підтверджено товарними чеками від 21.06.2021 року на суму 7430 грн та на суму 3775 грн.

Оскаржуваним рішенням у задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТДВ "Страхова компанія "Гардіан" про стягнення невиплаченого страхового відшкодування відмовлено.

26.10.2023 рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Вважає оскаржуване рішення суд незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини.

Вважає, що оскільки спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у п. 27.3. ст. 27 визначено, що загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, то такий розмір не може бути зменшений. Як вказав Верховний Суд - це мінімально гарантований загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди.

Законом гарантовано потерпілому виплату відповідного розміру відшкодування за шкоду, заподіяну його здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу, який він має право отримати від страховика забезпеченого транспортного засобу, незалежно від вини потерпілого, якщо не встановлено, що шкода завдана внаслідок його умислу або непереборної сили, чого за обставин цієї справи не встановлено.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

07.12.2023 представник ТДВ «СК Гардіан» - Черняковський А.В. подав відзив на апеляційну скаргу. Просить рішення залишити без змін, скаргу без задоволення.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник позивачів ОСОБА_3 , скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити.

Представник ТДВ «СК Гардіан» - Черняковський А.В. проти скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч. 6 ст. 82 ЦПК, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.1 ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Згідно вимог п. 27.2 - 27.4 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування, зокрема, витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" у 2021 році встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6000 грн.

Відповідно до п. 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками загиблого в ДТП ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 36 від 21 червня 2021 року ОСОБА_5 помер внаслідок отриманих тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20.06.2021 року.

05.07.2021 року позивачі звернулися до ТДВ "Страхова компанія "Гардіан" із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просили здійснити відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20.06.2021 року на автодорозі зі сполученням с. Заставне та Вижняни Львівського району Львівської області, за участю автомобіля марки «Daevo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ "Страхова компанія "Гардіан", який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який від отриманих травм помер.

Просили виплатити страхове відшкодування батькові загиблого в розмірі 36000 грн, матері загиблого в розмірі 36000 грн, а також 11200 грн витрат на поховання, а разом 83200 грн.

До заяви долучили завірену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 , копію полісу № 201669250, чинного на 20.06.2021 року, згідно якого цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Daevo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована в ТДВ "Страхова компанія "Гардіан", витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000612 від 21.06.2021 року, яким підтверджуються обставини, за яких настала смерть потерпілого ОСОБА_2 , товарні чеки на придбання ритуальних речей від 21.06.2021 року на суми 7430 грн та 3775 грн, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця та витяг з реєстру платників єдиного податку, яким підтверджується вид діяльності фізичної особи підприємця, яким видано товарні чеки, що підтверджують вартість придбаних ритуальних речей.

Згідно довідки страховика № G - 12521-1 від 09.05.2022 року, ТДВ "СК " Гардіан" відшкодувало позивачам 41600 грн , з яких моральну шкоду відшкодовано в розмірі 36000 грн та 5600,00 грн витрат на поховання.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , районний суд виходив з того, що дорожньо-транспортна пригода 20.06.2021 року з участю автомобіля була наслідком саме грубої необережності велосипедиста ОСОБА_5 , а не простої необачності, а також, що в діях водія ОСОБА_7 відсутні ознаки будь-яких правопорушень. Також суд вважав, що до даних правовідносин підлягає застосуванню п. 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до положень п. 27.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно п.27.5. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , районний суд виходив з того, що ДТП, яка мала місце 20.06.2021 року була наслідком саме грубої необережності велосипедиста ОСОБА_5 , а не простої необачності, а також те, що в діях водія ОСОБА_7 відсутні ознаки будь-яких правопорушень. Суд також покликаючись на п. 36.1 статті 36 та п.36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прийшов до висновку, що страховик вірно здійснив розподіл страхового відшкодування відповідно до кількості учасників ДТП, відтак виконав свої зобов?язання перед позивачами у повному обсязі та у поряду, встановленому чинним законодавством України, а тому вимоги позивачів є необгрунтованими, невмотивованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1.5. ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наземні транспортні засоби - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

У цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу .

Відповідно до положень п. 36.3. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким керувався суд при вирішенні даного спору визначено, що у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.

Як вбачається з матеріалів справи, учасниками даної ДТП були автомобіль марки «Daevo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 ,та велосипедист ОСОБА_5 . Тому, оскільки велосипед в розумінні положень ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є транспортним засобом, суд вирішуючи питання про розмір страхового відшкодування, прийшов до помилкового висновку, що до даних правовідносин підлягає застосуванню положення п. 36.3. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у п. 27.3. ст. 27 визначено, що загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, то такий розмір не може бути зменшений.

З наведених мотивів, висновок суду про те, що при визначенні розміру страхового відшкодування слід враховувати положення ст.1193 ЦК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, та на підставі якого страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого зазначено, що таке відшкодування здійснюється на умовах, визначених статтею 1200 Цивільного Кодексу України, і у вказаній статті не зазначено, що таке відшкодування здійснюється з врахуванням ст.1193 ЦК України.

У п. 2.1 Рішення від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) - «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Отже, за висновком Конституційного Суду України, у разі виникнення колізії між актами однакової юридичної сили суди мають застосовувати підхід щодо пріоритетності норм спеціального закону над нормами загального закону.

З наведених мотивів, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду слід скасувати та ухвалити у справі нову постанову, якою стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» в користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 18 000 грн невиплаченого страхового відшкодування та в користь ОСОБА_2 5 600 грн витрат на поховання.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2023 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволити.

Стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» в користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 18 000 грн невиплаченого страхового відшкодування.

Стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» в користь ОСОБА_2 5 600 грн витрат на поховання.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 липня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра