Справа № 441/1495/23 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 22-ц/811/3619/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 15 листопада 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

03.07.2023 ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування вимог зазначило, що на виконання кредитного договору № 242-р від 23.07.2008, ВАТ АБ «Укргазбанк» надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 35000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався щомісячно до 22.07.2028 повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 13,8 % річних. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не виконував належним чином вказані грошові зобов`язання, рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2010 з нього на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 38 911,60 доларів США та 7 346,45 грн. Рішення суду від 25.01.2010 виконано частково на загальну суму 7274,13 доларів США, а саме: 11.02.2015 в погашення заборгованості за кредитом поступило 2860,64 доларів США та за відсотками 4413,49 доларів США. Проте залишилась не сплаченою, зокрема, визначена до стягнення за рішенням суду сума в розмірі 31637,47 доларів США. Тому ПАТ АБ «Укргазбанк», враховуючи вимоги ст. 625 ЦПК України, нараховано три проценти річних від простроченої суми заборгованості за період часу з 12.03.2017 до 23.02.2022 в розмірі 4704,02 долари США, які просило стягнути на їх користь.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 15 листопада 2023 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення грошових коштів - відмовлено.

Рішення суду оскаржило ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що не погоджується з висновком суду про те, що в даній справі виникло натуральне зобов`язання у зв`язку з тим, що виконавчий лист не перебуває на примусовому виконанні та банку відмовлено судом у поновленні строку для пред`явлення його до виконання. В даній справі позивач вже отримав судовий захист, адже його вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2010 у справі №2-1723/10.

Також вказує, що кредитор в межах позовної давності звернувся в суд за захистом своїх вимог, отримав такий захист (позов повністю задоволений) і вже не може йтися про задавнену вимогу та те, що кредитор хоче обійти охорону, що надається боржнику при спливі позовної давності і позбавити боржника можливості заявити про застосування позовної давності до основного боргу.

Отже, за наявності судового рішення про задоволення вимог про стягнення основного зобов`язання (тобто вимоги вже захищені в судовому (примусовому) порядку) зобов`язання за кредитним договором не може вважатись натуральним, навіть за наявності судового рішення про відмову у поновленні строку пред`явлення до виконання виконавчого листа для примусового виконання рішення суду.

Просить скасуватирішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не відповідає.

Судом установлено, що 23.07.2008 між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 242-р, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 35000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,8% річних з кінцевим терміном повернення 22.07.2028 (а.с. 5-8).

На забезпечення виконання цього договору 23.07.2008 між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за умовами якого ОСОБА_2 поручилася перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 242-р від 23.07.2008, укладеному кредитором з позичальником, згідно з яким позичальнику надано кредит в сумі 35000 доларів США на строк з 23.07.2008 по 22.07.2028 зі сплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 13.8 % річних з врахуванням змін і доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами кредитного договору. Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору (а.с. 11-12).

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2010 у справі № 2-1723/10 позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредиту у сумі 38911,60 доларів США та 7346, 45 грн. В рахунок погашення заборгованості в розмірі 38911,60 доларів США, 7346,45 грн вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 19-20).

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2010 виконано частково на загальну суму 7274,13 доларів США, а саме: 11.02.2015 в погашення заборгованості за кредитом поступило 2860,64 доларів США та за відсотками 4413,49 доларів США (а.с. 25, 26).

В 2021 ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся в Личаківський районний суду м. Львова з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі №2-1723/10 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третьої особи ВГІРФО Личаківського РВ ЛМУГУ МВС України у Львівській області про стягнення заборгованості, виселення та звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій також просив поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.09.2021 заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікату виконавчих листів - задоволено. Постановою Львівського апеляційного суду від 16.02.2023 у справі № 463/10334/21 ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20.09.2021 скасовано і ухвалено нову постанову, якою у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`влення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих документів відмовлено (а.с. 49-50).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк», суд першої інстанції виходив з того, що основна вимога позивача, яка виникла на підставі рішення суду, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, а тому між сторонами виникло натуральне зобов`язання, до якого не можуть бути застосовані положення ст. 625 ЦК України. Отже, факт не перебування виконавчого листа за основним борговим зобов`язанням на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби в сукупності з відмовою судом у задоволенні заяви позивача про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки вказана норма підлягає застосуванню лише за грошовим зобов`язанням, яке підлягає виконанню. Встановивши відсутність обов`язку відповідача перед позивачем у грошовому зобов`язанні за договором позики від 23.07.2008 у зв`язку зі спливом часового проміжку, наданого законом для пред`явлення виконавчого листа до виконання, очевидним є відсутність правової підстави для стягнення з відповідача на користь позивача можливого похідного зобов`язання, передбаченого ст. 625 ЦК України. Ураховуючи встановлені у справі фактичні обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх безпідставністю.

Однак, з таким висновком колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 6 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18) дійшла висновку, що системне тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України у їх взаємозв`язку дає підстави для висновку, що натуральним є зобов`язання, вимога в якому хоча і існує, проте не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном. Положення статті 625 ЦК України щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат як спеціальної міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання може бути застосовано до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, отже кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на захист в судовому (примусовому) порядку вимоги про нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача 3% річних, оскільки основна вимога кредитора захищена у судовому порядку шляхом ухвалення Личаківським районним судом м. Львова рішення від 25.01.2010 у справі № 2-1723/10, за яким з відповідачів стягнено солідарно заборгованість за вказаним кредитним зобов`язанням, тому грошове зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» не можна вважати натуральним.

При цьому, та обставина, що ПАТ АБ «Укргазбанк» пропущено строк на пред`явлення виконавчих листів у справі №463/10334/21 до виконання не має правового значення, оскільки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) зазначено, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання; наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Аналогічний правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 759/4755/19.

Щодо висновків викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18), то колегія суду такі висновки враховує, а висновки викладенні у рішенні суду першої інстанції в цій частині зводяться до помилкового тлумачення змісту цієї постанови.

З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної справи.

Щодо висновків у постановах Верховного Суду у справах № 569/12918/16-ц від 02.09.2020 року, № 442/398/15-ц від 18.03.2020, № 390/880/16-ц від 11.12.2019, № 554/9126/20 від 13.03.2023, на які посилається суд першої інстанції, то такі стосуються правовідносин, які не є подібними із правовідносинами у цій справі.

Колегія суду вважає, що за наявності рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2010 у справі № 2-1723/10 про задоволення вимог про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» основного зобов`язання, зобов`язання за кредитним договором не може вважатися натуральним, а відтак наявні правові підстави, передбачені ст. 625 ЦК України для стягнення з відповідачів на користь позивача нараховані три проценти річних від простроченої суми заборгованості за період часу з 12.03.2017 до 23.02.2022 в розмірі 4704,02 доларів США.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав стягнення заборгованості за кредитним договором не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Крім того, в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати (судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги) в загальному розмірі 6 710,00 грн (2 684,00 грн + 4 026,00 грн).

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 15 листопада 2023 року скасувати та постановити нову постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» () 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання суму в розмірі 4704,02 (чотири тисячі сімсот чотири) долари США 02 цента.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» () по 3355 (три тисячі триста п`ятдесят п`ять) грн судового збору з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено: 10.07.2024

Головуючий

Судді