Справа №:755/1192/24
Провадження №: 2/755/1784/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Борозенець Юліани Георгіївни про стягнення заборгованості за договором позики та визнання договорів дарування недійсними,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Борозенець Юліани Георгіївни про стягнення заборгованості за договором позики та визнання договорів дарування недійсними.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175,177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави виснувати, що процесуальний закон передбачає такі випадки, коли вимоги можуть бути об`єднані в одній позовній заяві: 1) позовні вимоги об`єднані підставою виникнення та/або 2) позовні вимоги об`єднані поданими доказами та/або 3) основна та похідна вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Звертаючись до суду з позовом позивач просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики та визнати недійними договори дарування, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення коштів за договором позики та визнання недійними договорів дарування не є між собою основною та похідною вимогою, оскільки задоволення вимоги про стягнення коштів за договором позики не залежить від задоволення вимог про визнання недійними договорів дарування і навпаки.

Крім того, обставини виникнення вказаних позовних вимог, способи захисту та предмет доказування є різними, оскільки правовідносини виникли з різних договорів, а підстави позовних вимог підтверджується різними доказами.

Суд звертає увагу, що навіть у випадку коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Крім того, суд зазначає, що об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань цивільного судочинства, встановлених в статті 2 ЦПК України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті.

Водночас, згідно ч. 6 т. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом п. 4, 5, 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність.

З урахуванням обставин цієї справи, з метою недопущення принципу змагальності сторін та враховуючи покладений на сторін ст. 12 ЦПК України процесуальний обов`язок самостійно визначитися з обсягом доказів, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд не вбачає підстав для роз`єднання позовних вимог з власної ініціативи.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Оскільки позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, підстав для їх роз`єднання з ініціативи суду не вбачається, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 185 ЦПК України позивач не позбавлений права повторно звернутись до суду з цим позовом, роз`єднавши позовні вимоги, що виникли з різних договорів, відповідно подавши дві окремі позовні заяви, оформлені відповідно до вимог ЦПК України, або належним чином обґрунтувавши необхідність об`єднання позовних вимог за різними договорами в одному позові.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Борозенець Юліани Георгіївни про стягнення заборгованості за договором позики та визнання договорів дарування недійсними вважати такою, що не подана та повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна