Провадження № 2/344/1088/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря Бурянна Н.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що «… ІНФОРМАЦІЯ_1 між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 було укладено шлюб, про що було складено відповідний актовий запис № 2832 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківськ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та видано, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 . Дружина ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ». За час шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 про що складено 17.02.2022 відповідний актовий запис № 314 та видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 видане 18.02.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківськ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) На сьогоднішній день подружжя проживає окремо. Дружина подала позов до Івано-Франківського міського суду до Відповідача про розірвання шлюбу. Син залишився проживати з матір`ю, вона дбає про здоров`я та розвиток дитини, забезпечує належний рівень утримання. Зважаючи на те, що дитині всього 1 рік 10 місяців мати не має змоги працювати та має право відповідно до ст.84 СК України Дружина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач коштів на проживання дитини та дружини не надає через, що вони перебувають у скрутному становищі …».

Тому позивач просила суд «…Стягувати з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрована АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення сином повноліття. 2. Стягувати з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрована АДРЕСА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, і до досягнення дитиною трирічного віку …».

Представник відповідача подала суду заяву, в якій просила стягувати на утримання дитини аліменти у розмірі 1/10 частини всіх доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, або визначити розмір аліментів які підлягають стягненню з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі, що становить 10000, 00 гривень та на утримання дружини у розмірі 1/30 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років, або стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 3028 гривень.

Однак право на визначення матеріально-правової вимоги позивача до відповідача належить саме позивачу, а не відповідачу чи його представнику.

У відповідача була нічим не обмежена можливість здійснювати утримання позивача та дитини сторін у спосіб, що вказаний представником відповідача в запереченні відповіді на відзив.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила позов в частині у зв`язку з тим, що відповідач мав травму і потребував грошові кошти на лікування; надавав грошові кошти; може їх перераховувати, не ухилявся від утримання позивача та дитини, не погоджується із розміром аліментів, просила суд задовольнити позов частково, стягувати з відповідача 1/10 частки доходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 СК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що державиучасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує потреби дітей щодо належного утримання, рівень доходів сторін, стан здоров`я відповідача, наявності у позивача та відповідача непрацездатних батьків, які потребують допомоги на лікування.

Відповідно до ч. 5 ст. 83 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже мінімальним розміром аліментів на дитину, який забезпечується в порядку наказного провадження є 1/4 частина доходу відповідача.

Хоча розмір аліментів на утримання матері дитини положеннями СК України не визначений, однак аналогічно до положення ст. 182 СК України його може бути визначено в такому розмірі, який відповідатиме розміру аліментів на двох утриманців.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов?язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Однак відповідач частково спростував позов в частині призначення аліментів на утримання позивачки.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково;

стягувати з ОСОБА_3 06/11/1995 року народження РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2 20/02/1997 року народження РНОКПП НОМЕР_4 на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини усіх доходів, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

Аліменти стягувати з 29/11/2023 і до досягнення дитиною повноліття;

Стягувати з ОСОБА_3 06/11/1995 року народження РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_4 на її утримання щомісячно аліменти в розмірі 1/8 частини усіх доходів;

аліменти стягувати з 29/11/2023 і до досягнення дитиною трьох років;

в іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі одного щомісячного платежу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О.