ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

іменем України

справа: 766/5819/23

провадження № 22-ц/819/234/24

22 серпня 2024 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О.,

судді: Приходько Л.А.,

Пузанова Л.В.,

секретар судового засідання: Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Мальцевим Яковим Михайловичем, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 квітня 2024 року, постановлене під головуванням судді Іванцової Н.К., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Довгань Оксана Іванівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Херсонської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Довгань Оксана Іванівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З 01 березня 2022 року Херсонська область і місто Херсон були окуповані військами рф, окупація тривала до 11 листопада 2022 року. Після звільнення від окупації, позивач намагалась звернутись до нотаріусів м.Херсона з заявою про прийняття спадщини, але переважна більшість нотаріусів знаходилась за межами міста Херсона через ведення бойових дій та постійні обстріли міста. Ті нечисленні нотаріуси, які повернулись в місто після його звільнення, відмовляли у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що вони не в змозі працювати через відсутність електроенергії, інтернету та доступу до нотаріальних реєстрів.

05 квітня 2023 року позивач потрапила на прийом до приватного нотаріуса Херсонського нотаріального округу Довгань О.І., яка прийняла від позивача заяву про прийняття спадщини за №6 та завела спадкову справу №28/2022.

16 травня 2023 року приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Довгань О.І. прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачем пропущений строк на прийняття спадщини.

Позивач, пославшись на наявність у неї поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 квітня 2024 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вважав, що позивач не навів обставин об`єктивного та непереборного характеру, які були б пов`язані з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з введенням воєнного стану, не довів наявності обставин, що становили реальні перешкоди подати у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, значно утруднили або унеможливили своєчасне її подання.

Проаналізувавши причини, на які посилався позивач, як такі, що унеможливили своєчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, суд вказав, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 11 березня 2022 року №1118/5 "Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату" - в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини; - в умовах воєнного або надзвичайного стану за відсутності доступу до Спадкового реєстру нотаріус заводить спадкову справу без використання цього реєстру та перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року, №164 «Деякі питання строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття в умовах воєнного стану» передбачалося, що перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Наразі, пункт 3 постанови виключений на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023року №469. Суд зважив, що позивач не скористалась своїм правом на прийняття спадщини у визначений законом строк, навіть з урахуванням положень пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164.

Суд зазначив, що посилання на похилий вік позивача та наявності в неї хвороб, самі по собі не свідчать про обмеженість ОСОБА_1 звернутися до нотаріуса, тим більш, що в подальшому позивач все ж таки самостійно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Твердження про постійні обстріли міста Херсона, як такі, що перешкоджали своєчасному зверненню позивача до нотаріуса, суд оцінив критично, оскільки ці обставини не завадили дочці позивача ОСОБА_4 , з якою ОСОБА_1 проживає разом однією сім`єю, в серпні 2022 року звернутися до нотаріуса в м.Херсоні із заявою про прийняття спадщини після померлої баби. Позивач, з метою подати заяву про прийняття спадщини звернулася до того ж нотаріуса, лише через 8 місяців після подачі заяви дочкою та через 2 тижні після того, як за сформованим нотаріусом витягом Гололобовій Г.В. стало відомо про існування заповіту, складеного за життя ОСОБА_3 , на користь відповідача ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Мальцев Яков Михайлович, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , пославшись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду Херсонського міського суду Херсонської області від 30 квітня 2024року скасувати та прийняти у справі нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Скаржник зазначив, що висновок суду про відмову у задоволенні позову є помилковим, оскільки судом не враховано, що з 01 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року місто Херсон перебувало під окупацією рф. У цей період позивач знаходилася на тимчасово окупованій території і була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки діяльність нотаріусів була обмежена.

Після деокупації міста, ОСОБА_1 також не мала можливості звернутись з відповідною заявою до нотаріуса через низку об`єктивних обставин, які не залежали від її волі і бажання, а саме через систематичні обстріли міста, відсутність електропостачання, яке було відновлено лише 30 листопада. Нотаріуси, які перебували в місті, тривалий час не могли приступити до роботи через відсутність доступу до нотаріальних реєстрів та інтернету. Позивачка є людиною похилого віку, якій 86 років і через вікові хвороби з 2019 року не може самостійно пересуватись та потребує стороннього догляду, на що суд першої інстанції не звернув уваги та не надав належної оцінки переліченим обставинам.

Вважає, що висновок суду щодо можливості позивача звернутися до «будь-якого» нотаріуса є упередженим та протирічить обставинам, які існували на той час.

Пославшись на роздруковані з інтернету повідомлення про стан постачання електроенергії в деокупованому Херсоні станом на 12 та 26 листопада 2022 року та довідку Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022р. N? 2024/02.0 - 7.1 про те, що обставини щодо військової агресії рф проти України з 24 лютого 2022 року і до їх закінчення є надзвичайними і невідворотними, а тому, на думку скаржника, строк для звернення з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 був пропущений з поважних причин.

Доводи інших учасників

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Семенова І.К., яка діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 , зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Зазначила, що суд першої інстанції при вирішенні справи обґрунтовано врахував наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих рф»; пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», та зробив правильний висновок, що позивач ОСОБА_1 , звернувшись до нотаріуса 05 квітня 2023 року з заявою про прийняття спадщини, пропустила визначений законодавством строк, у тому числі, встановлений пунктом 3 постанови. В ході розгляду справи позивач не навела поважних причин, які створили їй перешкоди своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою, адже ОСОБА_1 мешкає з дочкою ОСОБА_4 , яка 21 липня 2022року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після померлої баби, на підставі якої було заведено спадкову справу. Так саме відповідач ОСОБА_2 05 серпня 2022року звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нестерович О.І. з заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Вважає, що звернення ОСОБА_1 , яка за віком має право на обов`язкову частку у спадщині, у квітні 2023року до нотаріуса, а в подальшому з позовом до суду, пов`язано лише із відмовою у березні 2023року ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із наявністю заповіту на користь ОСОБА_2 . Тобто, до квітня 2023року у позивача не було волевиявлення вчиняти дії щодо прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_3 .

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Мальцев Я.М. апеляційну скаргу просив задовольнити.

Адвокат Вічна І.М., діюча як представник ОСОБА_2 , проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Інші сторони до суду не з`явилися, причини неявки не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені в порядку ст.128 ч.6 ЦПК України, про що свідчать довідки про доставку судових повісток на електронні адреси Херсонської міської ради та приватного нотаріуса Довгань О.І.

Заслухавши доповідача, пояснення представника сторін, які з`явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №114 від 15 лютого 2022року, вчиненого Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - а.с.99-100.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 29 серпня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Шевченко Н.В., яким все належне їй майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, що буде належати їй за законом, заповіла на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.43-44).

21 липня 2022року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І. із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_3 , у зв`язку із чим була заведена спадкова справа до майна померлої №28/2022 (а.с.97, 103).

05 серпня 2022року ОСОБА_2 подав до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нестерович О.І. заяву про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 прабаби ОСОБА_3 , у зв`язку із чим заведена спадкова справа №16/2022 (а.с.122).

Тобто, дії, пов`язані з поданням спадкоємцями померлої особи заяв про прийняття спадщини, вчиненні у м. Херсоні під час окупації міста війська рф.

Згідно повідомлення Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14 березня 2024року, за заявою приватного нотаріуса Нестерович О.І. від 16 вересня 2022року нотаріус зупинила свою нотаріальну діяльність. Договір про заміщення з іншим приватним нотаріусом не укладався, документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса на зберігання до Державного нотаріального архіву Херсонської області не передавалися (а.с.135-136).

05 квітня 2023року ОСОБА_1 (позивач у справі) звернулася до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І. із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 (а.с.113).

16 травня 2023 року приватним нотаріусом Довгань О.І. винесено постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з пропуском заявником строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України (а.с.125).

Під час розгляду справи встановлено та сторонами не заперечувалося, що позивач на час відкриття спадщини проживала разом зі своєю родиною, у тому числі зі спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 , а починаючи з 06 листопада 2022року ОСОБА_1 проживає разом з дочкою ОСОБА_4 та її родиною.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Свобода заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права, превалює.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях; 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням військ рф на територію України та запровадженням Указом Президента України від 24 лютого 2022року воєнного стану, 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яка постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року №209 доповнена пунктом 3, яким встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 р. № 719 редакцію пункту 3 постанови № 164 від 28 лютого 2022 року змінено та викладено в наступній редакції: «Перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини».

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року № 676/47/21 дійшов висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. На підставі постанови Кабінету Міністрів України № 469 від 09 травня 2023 року пункт 3 виключено із постанови № 164 від 28 лютого 2022 року.

Згідно наказу Мінреінтеграції від 22 грудня 2022року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведеться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» період тимчасової окупації території м.Херсона тривав з 01 березня по 11 листопада 2022року.

Разом із цим, в період тимчасової окупації міста не існувало заборони на вчинення нотаріусами України нотаріальних дій на окупованих територіях, зокрема, щодо отримання заяв про прийняття спадщини та відкриття спадкових справ, навіть в умовах відсутності доступу до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Цивільна справа вирішується з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, позивач як на підставу поважності причин пропуску строку посилалася на те, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки м.Херсон тривалий час було окуповано військами рф, а після звільнення міста нотаріуси відмовляли їй у вчиненні нотаріальних дій із-за відсутності електрики, інтернету та доступу до нотаріальних реєстрів. Потрапити на прийому до приватного нотаріуса Довгань О.І. та подати заяву про прийняття спадщини позивач змогла лише 05 квітня 2023року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилалася позивач, не можна визнати поважними (пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій) причинами пропуску строку для прийняття спадщини. На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для надання додаткового строку для прийняття спадщини, проаналізувавши фактичні обставини справи.

Як зазначалося вище, позивач з моменту відкриття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 проживала разом, у тому числі, з іншими спадкоємцями померлої - ОСОБА_2 , а в подальшому з ОСОБА_4 , які не зважаючи на перебування міста Херсона в окупації, 05 серпня 2022року та 21 липня 2022року відповідно, реалізували, незалежно один від одного, право на подання нотаріусам у м.Херсоні заяв про прийняття спадщини протягом визначеного законом шестимісячного строку. Наведені обставини саме у цій справі підтверджують й для позивача, у разі наявності у ОСОБА_1 волевиявлення на прийняття спадщині після померлої матері, можливість звернення із заявою до нотаріуса у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України. Після звільнення м.Херсона у листопаді 2022року, позивачем близько п`яти місяців не вчинялися дії щодо прийняття спадщини. Належні та допустимі докази на спростування цих обставин суду не надано.

Аргументи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановленими на їх підставі обставинами, які, на переконання позивача, свідчать про наявність для неї правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Проте такі аргументи належним чином перевірені судом першої інстанції в контексті рівних для усіх спадкоємців померлої ОСОБА_3 можливостей щодо вчинення дій, пов`язаних із прийняттям спадщини, за умов перебування осіб протягом періоду з 01 березня до 11 листопада 2022року на території окупованого м.Херсона, та можливості після деокупації міста звернутися до будь-якого нотаріуса з відповідної заявою. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду від 30 квітня 2024року, оскільки суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін.

Керуючись ст.367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Мальцевим Яковим Михайловичем, залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередно до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 30 серпня 2024року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.А. Приходько

Л.В. Пузанова