справа № 166/857/24
провадження № 2/166/190/24
УХВАЛА

05 серпня 2024 року сел. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М., за участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами: № 5791167 в розмірі 17858,50 грн, № 78329486 в розмірі 24000 грн.

Ухвалою суду від 03.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 04 липня 2024 року.

У зв`яку з перебуванням 15 липня 2024 року головуючої у відпустці, розгляд справи відкладено на 05 серпня 2024 року.

Представник позивача ОСОБА_3 31 липня 2024 року звернувся до суду із заявою, в якій просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та повернути позивачу судовий збір із державного бюджету в розмірі 3028 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи та заяву про закриття провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Проте поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення "відсутність предмета спору" в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20), від 21 квітня 2021 року у справі № 199/9188/16-ц (провадження № 61-12504св20), від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.

Ураховуючи ненадання представником позивача суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження відсутності предмета спору на час пред`явлення позову, суд не вбачає підстав для закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 260, 352-355 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Незамай Аліни Дмитрівни про закриття провадження та повернення судового збору в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Роз`яснити позивачу можливість звернутися до суду із заявою про залишення позову без розгляду або відмови від позову, у випадку якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Роз`яснити, що учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун