Справа 556/2040/24
Номер провадження 2-о/556/288/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2024 року. сел. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вараська міська рада Вараського району Рівненської області про встановлення факту самостійного догляду, утримання та виховання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 , заінтересована особа Вараська міська рада Вараського району Рівненської області про встановлення факту самостійного догляду, утримання та виховання неповнолітніх дітей.

Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Володимирецького районного суду від 28 вересня 2018 року, було розірвано шлюб між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , дітей залишено проживати з матір`ю.

Рішенням Володимирецького районного суду від 05 грудня 2019 року, було визначено місця проживання неповнолітніх дітей разом з батьком ОСОБА_1 .

Заявник разом із неповнолітніми синами, проживають у житловому будинку буд. АДРЕСА_1 де він одноосібно доглядає, виховує та утримує своїх дітей.

Матір двох неповнолітніх дітей ОСОБА_2 тривалий час проживає за кордоном та у вихованні дітей ніякої участі не приймає.

Заявник протягом останніх чотирьох років одноосібно дбає про своїх дітей, створює необхідні побутові умови, забезпечую їх доглядом та лікуванням.

На підставі наведеного, просить встановити факт самостійного виховання дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебування дітей на його утриманні.

Встановлення даного факту є необхідним для захисту прав та інтересів дітей, а також його прав та інтересів, як батька, що займається самостійним вихованням та утриманням дітей, для оформлення соціальної допомоги, тимчасового виїзду з дітьми за кордон, вирішення інших питань, пов"язаних із вихованням дитини, в т.ч. її навчанням, лікуванням, відпочинком.

Вказана заява ОСОБА_1 , надійшла до суду 09 липня 2024 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 липня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує.

Розгляд справи проведено за відсутності учасників, які, будучи належно повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не заявились.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Частиною 2 ст. 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішенням Володимирецького районного суду від 28 вересня 2018 року, було розірвано шлюб між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , дітей залишено проживати з матір`ю.

Рішенням Володимирецького районного суду від 05 грудня 2019 року, було визначено місця проживання неповнолітніх дітей разом з батьком ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про народження дітей, серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 .

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 , разом із неповнолітніми синами, проживають у житловому будинку буд. АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади та актом обстеження житлово-побутових умов від 04.01 2024 року виданий старостою села Собіщиці Вараської міської ради. Також даним актом встановлено, що заявник самостійно виховує та утримує дітей.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вказали, що підтверджують факт здійснення ОСОБА_1 , самостійного виховання та утримання дітей у житловому будинку буд. АДРЕСА_1 .

Згідно довідок №18, №19 від 11.01.2024 року виданих навчальним закладом Собіщицький ліцей Вараської міської ради встановлено, що матір дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні участі не приймає

Також судом встановлено, що матір дітей ОСОБА_2 тривалий час проживає за кордоном та у вихованні дітей ніякої участі не приймає, що також підтверджується копією закордонного паспорту які були оглянуті в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, встановлено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.ч. 1, 2 ст. 157 СК України).

А як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) у справі «М. С. проти України», при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Верховний Суд у своїй постанові від 22.08.2018 по справі № 363/214/17-ц, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено та не заперечувалось заінтересованою особою те, що неповнолітні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають та перебувають на утриманні свого батька ОСОБА_1., який створив усі умови для проживання дітей, здійснює опіку над ними, доглядає та піклується про їх стан здоров`я, забезпечує харчування, одяг, освіту, лікування, та дозвілля.

Частиною 1 ст.319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті об-ставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випад-ків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вище вказане, суд вбачає, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення і такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому відповідно до ст. 315 ЦПК України, враховуючи, що матір дітей з 2018 року не проживає разом з дітьми, матеріально їх не забезпечує, в результаті чого неповнолітні діти можуть залишитися сама без належного виховання та матеріального утримання, суд на підставі досліджених доказів дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 229, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Вараська міська рада Вараського району Рівненської області про встановлення факту самостійного догляду, утримання та виховання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , як батько, з 2018 року самостійно доглядає, виховує та утримує своїх двох неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 .

Судові витрати, понесені заявником, відшкодуванню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О.В.Іванків

Учасники процесу:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), мешканець, АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Вараська міська рада Вараського району Рівненської області, , юридична адреса: 34400, м.Вараш, Майдан Незалежності 1, Рівненської області