Номер провадження: 22-ц/813/1521/24
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Стахової Н.В.,

суддів: Коновалової В.А., Карташова О.Ю.

за участю секретаря

судового засідання Булацевської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування безпідставно набутого майна

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому, після уточнення позовних вимог, просила суд стягнути з ОСОБА_1 безпідставно набуте майно, саме кошти у сумі 665 000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ - 16 292 500 гривен.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що вона та її чоловік ОСОБА_3 , інвестували кошти та успішно співпрацювали з Одеськими фірмами ТОВ «Одеса Інпроект» та «Фінансовий дім», також приймали участь у будівництві Житлового комплексу «Орфей». Керівником вказаних комерційних структур є ОСОБА_1 .

В червні-липні 2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав від неї кошти у розмірі 665 000 доларів США на придбання офісного приміщення № 1, в цьому ж будинку, по АДРЕСА_1 , де вона разом з чоловіком планували облаштувати офіс їхньої фірми.

В серпні 2017 року відповідач ОСОБА_1 підписав з нею гарантійний лист, в якому гарантував про те, що на ім`я позивачки ОСОБА_2 будуть оформлені документи про право на власність на 1/3 частини нежитлових приміщень офісу № НОМЕР_1 , загальною площею 192,3 кв.м., основною площею 151,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_2 в позовній заяві, посилаючись на ст.1212 ЦК України, вказує про те, що по теперішній час відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед нею не виконав, безпідставно отримав кошти у розмірі 665 000 доларів США, також не виконав жодних дій щодо оформлення документів на її ім`я про право на власність 1/3 частин нежитлових приміщень офісу № НОМЕР_1 , загальною площею 192,3 кв.м., основною площею 151,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

З цих підстав, з метою захисту своїх цивільних прав та конституційних прав, позивачка ОСОБА_2 вимушена була звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування безпідставно набутого майна ( коштів ) задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 665 000 доларів США, що еквівалентно та згідно курсу НБУ складає у розмірі 16 292 500 гривен.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 9 605 гривен.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 травня 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чорного Олексія Віталійовича про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування безпідставно набутого майна (коштів) залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чорний В.О., посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводами апеляційної скарги є те, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Ані як фізична особа, ані як директор фірми з іноземними інвестиціями «Одеса Інтерпроект» ТОВ, відповідач будь яких розписок про отримання коштів в рахунок оформлення документів на ім`я ОСОБА_2 про право на власність 1/3 частини нежитлових приміщень офісу № НОМЕР_1 , загальною площею 192,3 кв.м., основною площею 151,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , ніколи не підписував та позивачці не надавав. Власником нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 є Приватна виробничо-комерційна фірма «Хімсан», до якої відповідач не має жодного відношення, а тим паче будь-яких законних підстав розпоряджатися майном вищевказаної фірми та давати доручення директору іншої особи здійснювати такі дії. Також відповідач не є засновником або учасником ПВКФ «Хімсан». Станом на дату підписання гарантійного листа та до 24.12.2018 засновником цього підприємства була інша особа. Також відповідач не підписував гарантійний лист, в якому відсутня печатка фірми з іноземними інвестиціями «Одеса-Ітерпроект» ТОВ. Вважає, що вказаний лист має всі ознаки підробленого документу.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_2 не скористалася.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Черненко В.П. у судовому засіданні у режимі відеоконференції підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах

верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 не виконав по теперішній час свої зобов`язання перед позивачкою ОСОБА_2 відповідно до гарантійного листа та письмової гарантії від 25.08.2017 року, а саме: не оформив належним чином на ім`я позивачки документи (технічний паспорт, свідоцтво про право власності, які підтверджують її право власності на 1/3 частину нежитлових приміщень офісу № НОМЕР_1 , загальною площею 192,3 кв.м., основною площею 151,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , які відображені в технічному паспорті від 27.01.2009 року). Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач збагатився за рахунок потерпілої особи, що є підставою для задоволення позову та стягнення безпідставно набутих коштів з відповідача.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 25 серпня 2017 року відповідач ОСОБА_1 підписав та видав гарантійний лист, відповідно до тексту якого останній гарантував, що на ім`я позивачки ОСОБА_4 будуть оформлені документи: технічний паспорт, свідоцтво про право власності, які підтверджують її право власності на 1/3 частину нежитлових приміщень офісу № НОМЕР_1 , загальною площею 192,3 кв.м., основною площею 151,1 кв.м., які відображені в технічному паспорті від 27.01.2009 року, і розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Оформленням вищевказаних документів буде займатися директор ТОВ «Фінансовий дім» ОСОБА_5 , який також є співзасновником ТОВ «Хімсан», оплата якому здійснена з грошових коштів, наданих ОСОБА_6 .

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України)

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України).

Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що позов було пред`явлено ОСОБА_2 на підставі ст. 1212 ЦК України. Позивач не лише зазначив норму права, а й обґрунтував свої позовні вимоги посиланням на положення ст. 1212 ЦК України, вважав спірні грошові кошти безпідставно набутими відповідачем ОСОБА_1 .

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідача грошові кошти на підставі ст. 1212 ЦК України, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, розписки та їх належно завірені копії від 02.07.2008 та 04.08.2008, які б підтверджували отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів від позивачки у сумі 665 000 доларів США, суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає слушними доводи скаржника про те, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто з відповідача на користь позивачки грошові кошти у сумі 665000 доларів США, оскільки позивачем ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів тому, що нею було передано відповідачу у власність на підставі розписок від 02.07.2008 та 04.08.2008 вищезазначені кошти.

Не підтверджує вказаного факту і гарантійний лист від 25 серпня 2017 року, оскільки зі змісту останнього вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримав кошти на підставі розписок від 02.07.2008 та 04.08.2008, які в матеріалах справи відсутні.

Крім того, колегія суддів вважає неналежним доказом вказаний гарантійний лист, оскільки в ньому відсутня печатка Фірми з іноземними інвестиціями «Одеса-Ітерпроект» ТОВ.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивачкою не доведено того факту, що грошові кошти передавались у власність відповідача, тому суд першої інстанції невірно застосував положення ст. 1212 ЦК України до спірних правовідносин та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З врахуванням зазначеного, рішення суду суд на підставі п. 4) ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 367, ст. 376, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2019 року скасувати. Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування безпідставно набутого майна відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 05 липня 2024 року.

Головуючий Н.В. Стахова

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова