ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1076/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №761/8655/24 Категорія: на ухвалу Прилуцький В.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретарГончар Н.І., Сіренко Ю.В. Любченко Т.М.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Ковбаси О.С. на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.05.2024(повний текст складено 03.05.2024, суддя в суді першої інстанції Прилуцький В.О.) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору служба у справа дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, служба у справа дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про розірвання договору та визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

06.03.2024 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору та визначення місця проживання дитини.

Разом із позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, яку мотивовано тим, що між сторонами, які є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник конфлікт, оскільки батько дитини безпідставно позбавляє матір права на спілкування з дочкою. Відповідач не надає можливості побачитись із дитиною, поговорити з нею ні особисто ні в он-лайн режимі, чим порушує батьківські права позивача. У зв`язку з необхідністю збереження емоційного зв`язку дитини з матір`ю вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову у вигляді зобов`язання відповідача до набрання законної сили рішенням суду у даній справі надавати позивачу дитину кожного другого та четвертого тижня місяця (з понеділка 8 год. до неділі 20.00 год.), зобов`язати відповідача забезпечити можливість спілкуватись із дочкою за допомогою відеозв`язку, а також за першою вимогою позивача повідомляти інформацію щодо матеріального стану, фізичного здоров`я, розвитку та потреб дитини, фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомити про це позивача особисто не пізніше наступного дня після настання таких обставин.

Ухвалою від 11.03.2024 справу та заяву про забезпечення позову передано на розгляд до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.05.2024заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову у справі шляхом зобов`язання ОСОБА_3 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі надавати ОСОБА_2 можливість спілкування з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою відеозв`язку кожного тижня, раз у два дні, зокрема, у кожний вівторок, четвер та суботу у вільний від роботи відповідача час.

У задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала обґрунтована тим, що у разі задоволення вимог заяви про забезпечення позову в частинні визначення місця проживання дитини кожного другого та четвертого тижня місяця з позивачем суд вирішить спір по суті, що суперечить приписам процесуального закону.

Водночас, заходи забезпечення позову в частині зобов`язання відповідача за першої вимоги повідомляти позивачці інформацію щодо матеріального стану, фізичного здоров`я, розвитку та потреб дитини, фактичного місця проживання, перебування дитини, а в разі настання змін - повідомляти позивача, можуть створити складнощі та є додатковими зобов`язаннями для батька. Вказані заходи не стосуються предмету позову, та не впливають на виконання в майбутньому рішення суду, а тому такі заходи забезпечення позову застосувати не можна.

Разом з тим, з урахуванням збереження емоційного зв`язку дитини з матір`ю, суд визнав за необхідне вжити заходів забезпечення позову у вигляді зобов`язання відповідача до набрання законної сили рішенням суду у даній справі надавати позивачу можливість спілкування з малолітньою дочкою за допомогою відеозв`язку кожного тижня, раз у два дні, зокрема, у кожний вівторок, четвер та суботу у вільний від роботи час.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Ковбаса О.СА. засобами поштового зв`язку подав 14.05.2024 апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на те, що суд не зазначив у який спосіб виконати ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, через який мобільний термінал, додаток чи інший засіб або пристрій, а також період (тривалість) відеозв`язку, що призвело до неповноти та односторонності розгляду справи, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Так суд не звернув увагу на те, що між сторонами є дійсний нотаріально посвідчений договір, що визначає спосіб зустрічей, спілкування матері і дитини, який належним чином не виконується, при тому, що відповідач не заважає матері дитини спілкуватися з нею.

Суд не визначив, як саме ОСОБА_3 має забезпечити спілкування матері з дочкою, хто має придбати пристрій для спілкування, чи здатний відповідач це зробити фізично. Зазначення в ухвалі суду усіх днів вівторка, четверга та суботи у вільний від роботи час може бути недоцільним, оскільки дитина у такому віці не спроможна концентруватися на спілкуванні протягом усього дня через відеозв`язок. У той же час, покладений на ОСОБА_3 обов`язок без конкретизації тривалості спілкування матері з дитиною у такий спосіб порушує його право на особисте життя та інтереси.

У відзиві на вказану апеляційну скаргу сторона позивача просила суд її відхилити, вважаючи її доводи безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін, як законну та належним чином обґрунтовану.

Сторона відповідача надала суду письмові пояснення, які по суті є відповіддю на відзив позивача, в яких наполягала на своїй позиції, викладеній в апеляційній скарзі та просила її задоволити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України, пункти 2, 3 частини першої якої, в тому числі, передбачають забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії та встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, всі дії стосовно дітей органів соціального забезпечення, судів, адміністративних чи законодавчих органів повинні бути спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Держави-учасниці повинні забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручі до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 (заява №2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Враховуючи установлені у справі обставини, а саме те, що на даний час позивач не має змоги в достатній мірі спілкуватися з дитиною, яка проживає з відповідачем, що сторонами не заперечується, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно враховано висновки, викладені в ухвалі ВС від 25.08.2020 у справі №466/2317/20, постанові ВС від 25.11.2020 у справі №760/15413/19, ухвалі ВС від 03.03.2021 у справі №756/326/20, в яких зазначено, що у таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її батьком (в даному випадку - матір`ю) повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з нею.

Відтак забезпечення позову за таких обставин буде доцільним у формі надання можливості систематичного спілкування у прийнятній формі тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом забезпечення можливості спілкування з дитиною за допомогою відеозв`язку протягом певного проміжку часу спрямований на забезпечення збереження відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з матір`ю.

При цьому забезпечення позову шляхом надання можливості побачень матері з дитиною за допомогою відеозв`язку спір по суті не вирішує, оскільки позовними вимогами є вимоги про розірвання договору та визначення місця проживання дитини, що є відмінним від застосованого судом заходу забезпечення позову.

Тривалий розгляд даної справи без можливості спілкування дитини з матір`ю може призвести до втрати емоційного контакту, що ускладнить чи зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Доводи скаржника про те, що визначений судом спосіб забезпечення позову порушує особисті права відповідача, апеляційний суд оцінює критично, оскільки вважає, що ОСОБА_3 , як батько дитини, яка проживає з ним, має вчиняти дії, спрямовані на задоволення потреб та найкращих інтересів дитини. Оскільки спілкування дочки з матір`ю відповідає інтересам дитини, відповідач ОСОБА_3 має таке спілкування забезпечувати.

Визначене судом право на спілкування матері з дитиною засобами відеозв`язку тричі на тиждень у вільний від роботи відповідача час свідчить про встановлення граничного періоду спілкування з метою уникнення перенавантажень для дитини, але достатнього для підтримання емоційного зв`язку та забезпечення реалізації сімейних відносин. Воно не обов`язково має бути тривалим, час спілкування мати і дочка визначатимуть самостійно в залежності від їх потреб. При цьому в суді апеляційної інстанції відповідач пояснив суду , що працює п`ять днів на тиждень за графіком з 09.00 до 18.00 год. Відповідно, визначений судом першої інстанції час спілкування дитини з матір`ю «у вільний від роботи час» не спричинить труднощів в плануванні особистого життя відповідача, оскільки і без наявності спорів в пересічних родинах діти спілкуються з своїми батьками виключно у їх вільний від роботи час.

Фактично незгода скаржника з ухвалою суду про забезпечення позову в частині визначеного способу спілкування позивача з дочкою за допомогою засобів відеозв`язку зводиться до того, що особисто відповідачу важко забезпечити виконання указаного судом графіка спілкування. Разом з тим, в ході вирішення даного питання пріоритет надається якнайкращим інтересам дитини, а не одного з батьків. На переконання апеляційного суду, підтримання спілкування між матір`ю та дочкою сприятиме налагодженню тіснішого контакту між ними.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на законність оскаржуваної ухвали не впливають.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.05.2024про забезпечення позову у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того, заяву представника позивача адвоката Каплій А.С. про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених позивачем при апеляційному перегляді справи, слід відхилити, як подану передчасно, адже за приписами ч.2 ст.141 ЦПК України питання про розподіл судових витрат розглядається вже при вирішення спору у справі по суті, що наразі не мало місця, адже розгляд справи здійснюється в лише частині вирішення процесуального питання про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.05.2024забезпечення позову у даній цивільній справі - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 07.08.2024.

Суддя-доповідач

Судді