Справа № 175/8176/23
Провадження № 2/192/166/24
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Стрельникова О. О.

за участю: секретаря судового засідання - Савчукової В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 13 жовтня 2023 року він з мобільного додатку «ДІЯ» дізнався, що є боржником у виконавчому провадженні НОМЕР_2. Позивач з автоматизованої системи виконавчого провадження встановив, що підставою для його відкриття став виконавчий напис №1055 від 17 січня 2020 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, яким було запропоновано звернути стягнення на позивача за кредитним договором від 17 жовтня 2013 року №, укладеним з Приватним акціонерним товариством «УКРСИББАНК». Стягнення заборгованості проводилось за період з 29 липня 2014 року по 17 липня 2019 року в розмірі 21052 грн. 59 коп.

З вказаних документів позивач дізнався, про існування виконавчого напису яким з нього стягнуто заборгованість.

Вважає, що зазначений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки на його думку приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «АЛАНД» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого 17 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, що зареєстрований в реєстрі за №1055 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості в сумі 21052 грн. 59 коп. (а. с. 67-68).

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового засідання належним чином, причину неявки суду не повідомив, представник позивача надав суду заяву, згідно якої просив проводити судове засідання у їх відсутність, позов підтримав (а. с. 41).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомив (а. с. 60).

Суд з`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно виконавчого напису вчиненого 17 січня 2020 року приватним нотаріусом Харою Наталією Станіславівною, приватний нотаріус пропонує стягнути грошові кошти у сумі 21052 грн. 59 коп. з ОСОБА_1 , які є боргом за кредитним договором №0 від 17 жовтня 2013 року, укладеним між ним та ПАТ «УКРСИББАНК». Стягнення заборгованості проводиться за період з 30 жовтня 2017 року по 29 листопада 2019 року, і складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 16185 грн. 55 коп.; простроченої заборгованості за комісією - 4753 грн. 37 коп. та простроченої заборгованості за процентами - 113 грн. 67 коп. Крім того, за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто з боржника 300 грн. 00 коп. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі № 1055 (а. с. 11).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 лютого 2020 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана Олексія Анатолійовича, відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 по виконанню виконавчого напису № 1055 виданого 17 січня 2020 року (а. с. 11 зворот).

Згідно договору №0 від 17 жовтня 2013 року укладеного між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 предметом даного договору є надання ОСОБА_1 кредиту в розмірі 18804 грн. 36 коп. Даний договір нотаріально не посвідчувався (а. с. 12-14 зворот).

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як вбачається зі ст. 89 Закону України «Про нотаріат» - у виконавчому написі повинні зазначатися, зокрема суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як зазначає в своїх рішеннях Велика Палата Верховного Суду оформлених постановами від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18): вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом

Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, №1722 від 29 червня 1999 року, даний перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662. Вказана постанова КМУ визнана незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14.

Як зазначає в своїй постанові від 21 вересня 2021 року Велика Палата Верховного Суду в справі №910/10374/17 - резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тому Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи відповідача щодо зупинення ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду (01 листопада 2017 року), оскільки зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови не впливає на набрання вказаною постановою законної сили та її дію в частині визнання незаконною та нечинною постанови № 662.

Таким чином, проаналізувавши зазначені судові рішення, суд вважає, що на час вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису - 17 січня 2020 року, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів був недійсним і тому приватний нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис за договором укладеним між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 17 жовтня 2013 року.

У зв`язку з чим, суд вважає, що доводи позивача, про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Харою Н. С. на підставі договору укладеного між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 17 жовтня 2013 року таким, що не підлягає виконанню є слушними і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що договір між сторонами нотаріально не посвідчувався.

Що стосується інших доводів позивача, в частині відсутності безспірності заборгованості за кредитним договором, то суд зауважує, що оскільки судом достовірно встановлено відсутність правових підстав у приватного нотаріуса вчиняти виконавчий напис за договором, який не був нотаріально посвідчений, тому наявність інших порушень з боку приватного нотаріуса при вчиненні виконавчого напису не впливає на правомірність чи неправомірність дій нотаріуса під час вчинення зазначеного виконавчого напису, враховуючи, що діюче законодавство не передбачає права на вчинення такого напису за таким кредитним договором.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено суду про порушення законодавства при вчиненні виконавчого напису.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, який він сплатив при поданні позову до суду, а також за розгляд заяви про забезпечення позову (а. с. 7, 64).

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача в якості судових витрат, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп., то суд зауважує, що оскільки позивач не надав суду жодних відомостей на підтвердження розміру таких витрат, доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, що сплачена або підлягає сплаті позивачем, тому в задоволені вимоги про стягнення таких витрат суд позивачу відмовляє.

Стосовно заходів забезпечення позову, то враховуючи, що суд задовольняє позов позивача, клопотань про скасування заходів забезпечення позову учасниками справи не подано, тому у відповідність до положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовані ухвалою суду від 08 січня 2024 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, оф. 301, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 42642578 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис нотаріуса від 17 січня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №1055, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості за договором № від 17 жовтня 2013 року - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» на користь ОСОБА_1 1679 (одну тисячу шістсот сімдесят дев`ять) грн. 20 (двадцять) коп. судового збору.

В задоволені вимог ОСОБА_1 про стягнення в якості судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16 січня 2024 року.

Головуючий: суддя Стрельников О. О.