Справа №639/4193/24
Провадження №4-с/639/22/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії приватного виконавця Амельченко Віталія Петровича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Сенс Банк», Товариство з обмеженою віповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась зі скаргою ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії приватного виконавця Амельченко Віталія Петровича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Сенс Банк», Товариство з обмеженою віповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», згідно якої просила суд: визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця Амельченко Віталія Петровича щодо скасування постанови від 22.01.2024 про визначення поточного рахунку НОМЕР_1 , для здійснення видаткових операцій, який відкритий в АТ «Сенсбанк» фізичній особі - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), та поверненню грошових коштів у розмірі 12040,00(дванадцять тисяч сорок гривень), які є соціальною допомогою у зв`язку з народженням дитини, та знаходились на зазначеному картковому рахунку в АТ "Сенсбанк"; зобов`язати приватного виконавця Амельченко Віталія Петровича здійснити дії щодо скасування постанови від 22.01.2024 року (ВП №71820186), .про визначення поточного рахунку НОМЕР_1 для здійснення видаткових операцій, який відкритий в АТ «Сенсбанк» на фізичну особу - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), та винести постанову про повернення грошових коштів у розмірі 12040,00 (дванадцять тисяч сорок гривень), фізичній особі - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), які є соціальною допомогою у зв`язку з народженням дитини, знаходились на зазначеному банківському рахунку, та були перераховані стягувану - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»; зобов`язати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повернути грошові кошти у розмірі 12040,00 грн (дванадцять тисяч сорок гривень 00 коп), які є соціальною допомогою у зв`язку з народженням дитини, на картковий рахунок N НОМЕР_1 , який відкритий в АТ "Сенсбанк" на фізичну особу - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

В обгрунтування скарги зазначено, що 15.05.2023 приватним виконавцем Амельченко В.П., було відкрито виконавче провадження № 71820186 з виконання виконавчого листа № 639/3101/22 виданого 27.03.2023 Жовтневим районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованості за договором позики №3786335 від 22.10.2020 у розмірі 17 720,06 грн.

22.01.2024 приватним виконавцем Амельченко В.П. була винесена постанова про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

Не зважаючи на те, що станом на 04.02.2024 постанова про визначення поточного рахунку у банку АТ СЕНС БАНК для здійснення видаткових операцій до банку не надходила, 29.01.2024, АТ СЕНС БАНК отримав від приватного виконавця Амельченко В.П. платіжну інструкцію №16998, згідно якої 30.01.2024, здійснив стягнення з рахунку на реквізити приватного виконавця Амельченко В.П., у доступній сумі по рахунку (в т.ч. заблоковані суми) 12 056,28 грн. Зазначені грошові кошти, які перебували на рахунку, це виплата нарахованих відсотків на рахунок з урахуванням утриманого податку на пасивні доходи та одноразова допомога у зв`язку з народженням дитини.

22.02.2024 скаржник належним чином повідомила приватного виконавця Амельченко В.П. про зазначені обставини, та прохала повернути грошову суму у розмірі 12 040,00 грн., яка була незаконно перерахована стягувачу, що підтверджується копією рекомендованого повідомлений про вручення поштового відправлення від 26.02.2024. На теперішній час, відповідь на зазначену заяву скаржник не отримала.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з вищевказаною скаргою.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначено у ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Однак, заявником не додано до скарги на дії державного виконавця докази надіслання (надання) копій заяви іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Заявником у поданій заяві не виконано вимог абз. 2 ч.2 ст. 183 ЦПК України щодо надання суду доказів їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник просить визнати незаконною та зобов?язати скасувати постанову приватного виконавця від 22.01.2024 про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

Згідно ч.1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду : у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів скарги, оскаржувана постанова винесена 22.01.2024.

29.01.2024 АТ СЕНС БАНК отримав від приватного виконавця Амельченко В.П. платіжну інструкцію №16998, згідно якої30.01.2024, здійснив стягнення з рахунку на реквізити приватного виконавця Амельченко В.П., у доступній сумі по рахунку 12 056,28 грн.

22.02.2024 скаржник належним чином повідомила приватного виконавця Амельченко В.П. про зазначені обставини, та прохала повернути грошову суму у розмірі 12 040,00 грн., яка була незаконно перерахована стягувачу.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 було відомо про оскаржувану постанову в лютому 2024 року.

Оскільки скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, а ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця у липні 2024 року, що є порушенням строку встановленого ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Однак, у скарзі ОСОБА_1 не просилавизнати поважними причини пропущення процесуального строку на звернення до суду та поновити їй пропущений процесуальний строк на звернення до суду.

Разом із тим, згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 6, відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод право на справедливий суд передбачає і доступ до правосуддя і, зокрема гарантується тим, що суд має бути не заформалізованим, що знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява № 39199/98, п. 62), «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року, заява № 15123/03.

У Рішенні в справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03 ЄСПЛ зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія А № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37). 23. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року).

В постанові Верховного Суду України від 21 квітня 2020 року у справі №924/251/19 вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_11 проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03).

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Згідно п.5 постанови Пленуму ВСУ №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено, залишається без розгляду.

За таких обставин, зважаючи на те, що скаржником пропущено строк на звернення до суду з даною скаргою, а клопотання про поновлення такого строк до суду не надано, а отже скаргу слід залишити без розгляду.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст. 126, 127, 353, 354, 447, 449 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії приватного виконавця Амельченко Віталія Петровича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Сенс Банк», Товариство з обмеженою віповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - залишити без розгляду. Роз`яснити, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно. Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22.07.2024

Суддя В.В. Труханович