Справа №333/4197/18
Провадження №2-др/333/35/24
27 серпня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебувала цивільна справа за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13.08.2024 року відмовлено у задоволенні зазначеної вище позовної заяви.

16.08.2024 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №333/4197/18.

Свою заяву представник відповідача обґрунтовує тим, що 06.11.2023 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір про надання правової допомоги.

При поданні відзиву на позовну заяву, він надавав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових, які поніс і які очікує понести відповідач у зв`язку із розглядом справи.

Також, у судовому засіданні ним було зазначено, що докази, які підтверджуватимуть розмір витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

З цих підстав, представник відповідача ОСОБА_2 просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_3 суму понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

27.08.2024 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. На думку представника позивача, заявлена представником відповідача для стягнення з позивача сума, за представництво інтересів під час розгляду справи в суді першої інстанції, в розмірі 10000 грн. є необґрунтованою, оскільки в матеріалах справи наявний лише один акт виконаних робіт, що підписаний клієнтом та адвокатом - на суму 5 000 грн., за послуги, що передбачені додатком 1 до договору та описом виконаних робіт, а отже лише вони є документально підтвердженими та доведеними належними доказами. Інша сума у 5 000 грн. не підтверджена документально.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає в акті виконаних робіт від 14.08.2024р., що по справі брав участь у шести судових засіданнях, та заявляє їх сумарну вартість - 6 000 грн., хоча всього судових засідань було чотири, а саме: 12.03.2024 року, 24.05.2024 року, 19.06.2024 року та 13.08.2024 року.

Також зазначила, що розмір вартості послуг є завищеними, через те, що: справа не є складною, з урахуванням, що справа слухалася лише в суді І інстанції, що за обсягом не вимагає ознайомлення із великим об`ємом сторінок та томів; окремо подане клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення є складовою частиною заяви про перегляд заочного рішення, а отже мають рахуватися як одна послуга; за змістом подані заява про перегляд заочного рішення та відзив майже однакові через єдину позицію та викладені у них підстави, тому їх вартість має зводитись приблизно до однієї послуги; заява про приєднання до справи входить до загальної послуги ознайомлення зі справою, тому не є окремою послугою.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 (заявник) підтримав клопотання в повному обсязі з підстав, зазначених у ньому.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що не погоджується з сумою витрат, які понесла відповідач. До матеріалів справи долучений один акт виконаних робіт на суму 5000 грн., іншого акту немає. Крім того, кількість судових засідань було 4, а не як зазначив представник відповідача 6. У зв`язку з чим, вона вважає співмірним зі складністю справи, виконаною адвокатом роботою, розумним і обґрунтованим розмір витрат відповідача на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Пунктом 3 ч. 1 визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи,належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави(ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Комунарського районного судум.Запоріжжя від 13.08.2024 року відмовлено у задоволенні позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

16.08.2024 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №333/4197/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як доказ понесених витрат на надання професійної правничої допомоги, представником відповідача долучено до матеріалів заяви копії: договору про надання правової допомоги від 06.11.2023 року, укладений між Адвокатським бюро «Вакуленко», в особі керівника Вакуленка Д.О. та ОСОБА_3 (далі Договір), додатку № 1 до Договору, детального опису робіт (надання правової допомоги) виконаних адвокатом за договором, рахунку-фактури від 08.02.2024 року, платіжної інструкції №2PL622235 від 25.03.2024 року про оплату правової допомоги згідно Договору в сумі 5 000 грн., акту виконаних робіт за договором про надання правової допомоги на суму 5000 грн., рахунку-фактури від 14.08.2024 року, платіжної інструкції №2PL336430 від 16.08.2024 року про оплату правової допомоги згідно Договору в сумі 5 000 грн.

Розглянувши заяву представника відповідача та заперечення позивача, дослідивши надані заявником документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18)та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Крім того, саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 01.09.2021 року, винесеній за результатами розгляду справи № 178/1522/18.

Суд звертає увагу, що у справі міститься акт виконаних робіт, з якого вбачається, що послуги були надані на суму 5000 грн.

З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт (ознайомлення з матеріалами справи, подання заяви про перегляд заочного рішення, відзиву на позовну заяву та особиста участь у шести судових засідання: 11.01.2024 року, 08.02.2024 року, 12.03.2024 року, 24.05.2024 року, 19.06.2024 року та 13.08.24 року загальною тривалістю 3 год. 25 хв.) та подання представником ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» частково обґрунтованого заперечення, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 246, 258, 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (юридична адреса: 49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд. 2, оф. 205, ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (юридична адреса: 49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд. 2, оф. 205, код ЄДРПОУ: 40696815) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.08.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод