Справа №489/8131/21
Провадження №6/489/137/24
У Х В А Л А

18 червня 2024 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Ставратій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

встановив.

Головна державна виконавиця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець-Лосєва М.С. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду. Зазначає, що на виконанні Інгульського ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № 73552202 з виконання виконавчого листа № 2/489/879/22 (489/8131/21). До відділу надійшла заява стягувача, на підставі якої державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку за вих. № 126646 від 11.12.2023 рекомендованим листом направлено сторонам виконавчого провадження. Конверт з відправленням боржнику ОСОБА_1 повернувся до відділу за закінченням терміну зберігання. 11 грудня 2023 державним виконавцем винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про стягнення виконавчого збору; про арешт коштів боржника. 12 грудня 2023 року державним виконавцем складено акт, згідно якого 12.12.2023 поступив дзвінок від ОСОБА_1 , яка повідомила про те, що вона з дитиною ОСОБА_2 перебуває за кордоном в Латвії та не може повернутися до України та виконати рішення суду, забезпечити побачення та спілкування батька з сином. Згідно відповідей ДПС України щодо перетину боржником державного кордону, встановлено, що за вказаними параметрами в ДПС України відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону. ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 та на Viber надіслано лист про необхідність забезпечення виконання виконавчого листа по справі № 489/8131/21. 29 січня 2024 до відділу надійшла заява від представника боржника, в якій зазначається, що жодним судовим рішенням або законом не заборонено ОСОБА_1 змінювати своє місце проживання та місце проживання дитини та додано цифрову посвідку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на тимчасове проживання в Литовській республіці, яка видана 05.03.2023. На адресу боржниці неодноразово направлені виклики, в яких зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до державного виконавця для визначення місця побачення стягувача з дитиною для подальшого виконання рішення. ОСОБА_1 на виклики не з`являлася, рішення суду не виконувала. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Від представниці ОСОБА_1 адвокатки Набокової О.Г. надійшли пояснення, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Зазначає, що 24.02.2022 на території всієї України введено режим воєнного стану через військову агресію російської Федерації, який триває й досі. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань окупованих територій України від 22.12.2022, Миколаївська міська територіальна громада, починаючи з 11.11.2022 і до сьогоднішнього дня віднесена до територій ймовірних бойових дій. Подальше перебування ОСОБА_2 на території Миколаївської міської територіальної громади призвело б до психологічного насилля щодо малолітнього, а отже, виїжджаючи в безпечне місце зі своїм сином ОСОБА_1 піклувалася про психологічне здоров`я свого сина, тим самим виконуючи свої батьківські обов`язки. Жодним судовим рішенням або законом не заборонено ОСОБА_1 змінювати своє місце проживання та місце проживання своєї дитини. Державному виконавцю було повідомлено про місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вся кореспонденція, яка направлялася державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , при цьому державний виконавець був обізнаний про нове тимчасове місце проживання ОСОБА_1 .

У судове засідання учасники не з`явились.

Від представниці ОСОБА_1 , адвокатки Набокової О.Г. надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, у зв`язку з тим, що на даний час не розглянута скарга на дії рішення державного виконавця, якими фактично аргументовано дійсне подання.

Суд вважає що розгляд подання можливо провести без участі не з`явившихся учасників з огляду на обмежений строк розгляду вказаних клопотань передбачений ст. 441 ЦПК України та те, що неявка належним чином повідомлених учасників не перешкоджає судовому розгляду.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31.10.2022, встановлено час та дні для зустрічей ОСОБА_3 з сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- щотижня у понеділок з 16:30 до 18:30 годин та у суботу з 10:00 до 12:00 годин без присутності матері;

- побачення та спільне перебування у день народження дитини, Новий рік, Різдво, Пасху за попередньою домовленістю між батьками;

Усі зустрічі проводити враховуючи розпорядок дня дитини та за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дітей.

Рекомендувати батькам всі питання стосовно виховання дітей вирішувати мирним шляхом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28.02.2023, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку зустрічей - задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом побачень та спілкування з дитиною:

- щотижня у понеділок з 16:30 до 18:30 годин та у суботу з 10:00 до 12:00 годин без присутності матері;

- побачення та спільне перебування у день народження дитини, Новий рік, Різдво, Пасху за попередньою домовленістю між батьками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 908 ( дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Постанова набрала законної сили 28.02.2023.

07 грудня 2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва по вказаній справі видано виконавчі листи.

11 грудня 2023 ОСОБА_3 звернувся до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа, виданого по справі № 489/8131/21.

11 грудня 2023 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець-Лосевою М.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73552202 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 489/8131/21 та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Вказана постанова направлялася сторонам 11.12.2023 за вих. № 126646, зокрема, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець-Лосевою М.С. винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника, які направлялися на адресу сторонам, зокрема, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Акта державного виконавця від 12.12.2023, головному державному виконавцю поступив дзвінок від ОСОБА_1 , відповідно до якого остання повідомила, що перебуває з дитиною за кордоном в ОСОБА_4 та не може повернутися до України для виконання рішення суду, а саме забезпечити побачення та спілкування батька з дитиною.

19 грудня 2023 від адвоката Набокової О.Г. надійшла заява в якій зазначено, що ОСОБА_1 виїхала за межі України разом зі ОСОБА_2 .. Станом на сьогоднішній день, дитина проживає в Литовській Республіці. Батько був повідомлений про місце проживання дитини, втім жодного разу до нього не навідався. Жодного судового рішення про заборону змінювати місце проживання дитини, ОСОБА_2 , не прийнято. Мати всіляко намагається встановити контакт батька з дитиною, просить сина поспілкуватися з батьком, втім дитина відмовляється.

27 грудня 2023 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець-Лосевою М.С. винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника.

Вказана постанова направлялася сторонам 27.12.2023 за вих. № 135313, зокрема, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відповіді на запит № 186763267 від 03.01.2024 до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону ОСОБА_5 , за вказаними параметрами в Державної прикордонної служби України відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

03 січня 2024 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець-Лосевою М.С. винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій.

Вказана постанова направлялася сторонам 03.01.2024 за вих. № 462, зокрема, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відповіді на запит № 188582124 від 18.01.2024 до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону ОСОБА_5 , за вказаними параметрами в Державної прикордонної служби України відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

18 січня 2024 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець-Лосевою М.С. винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій.

Вказана постанова направлялася сторонам 18.01.2024 за вих. № 8960, зокрема, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 30.01.2024, за ОСОБА_1 не зареєстровано жодного нерухомого майна.

29 січня 2024 від адвокатки Набокової О.Г. надійшла заява, відповідно до якої зазначено, зокрема, що ОСОБА_1 не повинна забезпечувати виконання судового рішення, а лише не перешкоджати його виконанню. В свою чергу, ОСОБА_1 не перешкоджає виконанню судового рішення, а навпаки всіляко сприяє його виконанню.

Як вбачається з цифрової посвідки на тимчасове проживання в Литовській Республіці № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 отримала дозвіл на тимчасове проживання з терміном дії до 04.03.2024.

З цифрової посвідки на тимчасове проживання в Литовській Республіці № НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав дозвіл на тимчасове проживання з терміном дії до 04.03.2024.

02 лютого 2024 за вих. № 19811 головним державним виконавцем Степанець-Лосевою М.С. на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) направлено виклик державного виконавця, яким зобов`язано ОСОБА_1 зявитися до виконавця 15.02.2024 на 09 год. 00 хв. для визначення місця побачення стягувача з дитиною для подальшого виконання рішення.

14 лютого 2024 від ОСОБА_3 надійшла заява про визначення місця зустрічей його з дитиною за адресою: АДРЕСА_2 .

22 лютого 2024 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець-Лосевою М.С. винесено постанову про визначення місця побачень ОСОБА_3 з сином ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 щотижня у понеділок з 16:30 до 18:30 та у суботу з 10:00 до 12:00 без присутності матері.

Вказана постанова направлялася сторонам 22.02.2024 за вих. № 36739, зокрема, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Акта державного виконавця від 15.02.2021, ОСОБА_1 15.02.2024 не зявилася до державного виконавця. Засобами телефонного звязку не зв`язувалася.

З Актів державного виконавця від 09.03.2024, 11.03.2024 та від 16.03.2024, вбачається, що дитина на побачення не з`явилася. Контакт з ОСОБА_1 не встановлено.

Постановами головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанець-Лосевою М.С. накладено на ОСОБА_1 штрафи у зв`язку з невиконанням, без поважних причин, рішення державного виконавця.

Як вбачається з відповіді на запит № 196961081 від 22.03.2024 до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону ОСОБА_5 , за вказаними параметрами в Державної прикордонної служби України відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з вимогами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли у нього є всі реальні можливості виконати цей обов`язок (наприклад, наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Чинне законодавство визначає можливість обмежувати особу у праві виїзду за межі України не в разі доведеності факту невиконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, а за умови доведеності факту ухилення боржника від його виконання, про що свідчать його навмисні чи інші свідомі дії чи бездіяльність.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем вживалися окремі заходи, спрямовані на виконання рішення суду.

З матеріалів подання та матеріалів цивільної справи № 489/8131/21 вбачається, що ОСОБА_1 достеменно відомо про виконавче провадження № 73552202 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 489/8131/21, що підтверджується також скаргою, поданою ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Представницею ОСОБА_1 адвокаткою Набоковою О.Г. подавалися відповідні заяви, в яких, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 всіляко намагається встановити контакт батька з дитиною, просить сина поспілкуватися з батьком, втім дитина відмовляється.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 331/8536/17.

Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Стецов проти України» від 11 травня 2021 року Європейський суд вважає, що, по-перше, намір боржника у разі несплати судового боргу важко встановити та значною мірою така оцінка суб`єктивна; по-друге, це не може бути єдиною підставою для обмеження, яке є предметом спору, якщо воно триває довше, аніж протягом короткого початкового періоду. Відповідна служба має бути спроможна пояснити, яким чином заборона на поїздки може сприяти стягненню заборгованості з урахуванням конкретного випадку заявника та інших обставин справи.

Указом Президента України № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 введено воєнний стан.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи наведену практику Європейського суду, а також положення Конституції України, які визначають життя та здоров`я людини найвищою цінністю, суд приходить до висновку про неможливість обмеження свободи пересування боржника у воєнний час з метою забезпечення його безпеки та вважає, що виїзд за межі України в умовах воєнного стану може бути необхідним з метою евакуації та спрямованим на збереження життя і здоров`я ОСОБА_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_2 , тому встановлення вказаного обмеження об`єктивно може позбавити їх такої можливості. В даному випадку умовне «ухилення» від виконання судового рішення, яке виражається в тому, що ОСОБА_1 перебуває за кордом, має за мету єдине це безпека як фізичного так і психологічного стану малолітньої дитини.

Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у поданні докази, оцінивши їх достатність, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до висновку, що у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу слід відмовити.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні подання головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Повний текст судового рішення складено «18» червня 2024.

Суддя Н.О. Рум`янцева