Справа № 367/4443/21
Провадження №2/367/909/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Яцуна А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ірпінська міська рада Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ірпінська міська рада Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,06 га (кадастровий номер: :01:035:0070), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суміжними землекористувачами є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - власники частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В процесі експлуатації будинку відповідачі в значній мірі збільшили свою частку будинку численними прибудовами, розташувавши їх так, що з фасадного боку захопили частину землі прямо під вікнами позивача. Втрата цієї частки землі при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер 4659, виданий 15.12.2005 року, видавник Ірпінський міський відділ земельних ресурсів була компенсована в іншій частині земельної ділянки.

Додає, що Комунальним підприємством «Ірпінське земельно-кадастрове бюро» було виконано геодезичні виміри земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та надано зведений план вищезазначених земельних ділянок, в результаті чого встановлено, що відповідачі самовільно захопили частину земельної ділянки площею 0,0047 га, яка знаходиться у приватній власності позивача.

Зазначає, що відповідачі чинять перешкоди в користуванні позивачу земельною ділянкою, шляхом зміщення на межі земельних ділянок позивача та відповідачів паркану, який частково знаходиться на земельній ділянці позивача.

Позивач стверджує, що відповідачі відмовляються добровільно привести межі своєї земельної ділянки у відповідності до землевпорядної документації. Задля вирішення земельного спору із відповідачами він звернувся до узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Ірпінської міської ради, так комісією 04.02.2021 року складено протокол №4/1 у відповідності до якого зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 привести межі своєї земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до землевпорядної документації звільнити земельну ділянку приватної власності площею 0,0047 га, що належить ОСОБА_1 , проте, відповідачами рішення комісії не виконано.

Таким чином позивач наголошує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушивши межі його земельної ділянки та встановили на ній паркан, чим створили перешкоди позивачу у користуванні його власною земельною ділянкою.

У зв`язку із зазначеним просив суд: усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належній йому земельній ділянці, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:035:0070, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перешкоджати перенесенню частини паркану, яка знаходиться на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 на лінію розмежування суміжних земельних ділянок переставивши паркан на 3,54м. в бік ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в точку 13/Г; за власні кошти демонтувати частину паркану 1,35м., що розділяє земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в межах погребу ОСОБА_1 одірвавши його від стіни приміщення 2-1, що належить ОСОБА_1 і перенести його на 20 см. в бік ділянки до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до стіни 1-8 яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановивши його в межах точок 12,13/Г/, 14,15,16,17,18 абрису меж земельної ділянки; стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.

04 серпня 2021 року на адресу Ірпінського міського суду Київської області від Ірпінської міської ради Київської області надійшло клопотання під найменуванням «відзив на позовну заяву» в якому представник просив розгляд справи проводити без їх часті, не заперечували проти задоволення позову.

07 вересня 2021 року на адресу Ірпінського міського суду Київської області від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Касьяненко Артема Миколайовича надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що доводи ОСОБА_1 є безпідставними, необґрунтованими та надуманими, оскільки сам факт суміжного землекористування позивача та відповідачів аж ніяк не свідчить про наявність в будь-яких діях Відповідачів порушень прав позивача, в тому числі, щодо належного йому майна. Зазначає, що вимога позивача про перенесення огорожі (паркану) мало того, що є необґрунтованою, та і порушує права відповідачів, а спосіб усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою не має жодних обґрунтувань щодо напрямків та дистанції перенесення огорожі. Відтак, вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки є необґрунтовані, безпідставні, надумані та такі, що ґрунтуються на вигаданих обставинах з метою введення суду в оману.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника Ірпінської міської ради Київської області.

Заслухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 листопада 2005 року, зареєстрованого в реєстрі державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Копиловою В.В. за №2-4335, земельна ділянка площею 600 кв. м, кадастровий номер :01: 035:0070, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 .

Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №308979, зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 4659, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 15 листопада 2005 року №2-4335 (ВСЕ №599569) є власником земельної ділянки площею 0,0600га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд.

Згідно із копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 листопада 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-4331, ОСОБА_1 належить житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 8380082 від 19.09.2005, будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину 1-12259 від 20.04.1993, форма власності: приватна спільна часткова, частка ; ОСОБА_3 на підставі договору дарування № 3-3248 від 01 липня 1998 року, форма власності приватна спільна часткова, частка 1/3; ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-2743 від 10.06.1998 року, форма власності приватна спільна часткова, частка 1/6.

Так, судом досліджено копію технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за реєстровим № 1125, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та долучену до нього схему земельної ділянки.

Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів майна щодо об`єкта нерухомого майна № 234849282 від 01 грудня 2020 року, земельна ділянка, кадастровий номер :01:035:0070 площею 0.06 га, на праві приватної власності належить ОСОБА_1 ; житловий будинок АДРЕСА_1 , належить на підставі договору дарування в частині 1/3 на приватній спільній частковій формі власності ОСОБА_3 ; 1/6 частина на підставі приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 ; частина ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, форма власності приватна спільна часткова.

Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -018 від 06 червня 2018 року, присадибна ділянка площею 0,0600 га кадастровий номер :01:035:0070 за адресою: АДРЕСА_2 , є приватною власністю ОСОБА_1 .

Згідно із копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №132904626 від 01 серпня 2018 року земельна ділянка, кадастровий номер :01:035:0070 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,06га, на підставі приватної власності належить ОСОБА_1 .

Судом досліджено зведений план земельної ділянки ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:035:0070 (а.с. 26).

Досліджено копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах м.Ірпеня, Київської області, виготовленою Ірпінським міськвиконкомом КП «Ірпінське земельно-кадастрове бюро», а також схеми розташування земельної ділянки (а.с. 27-39).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 від 02 грудня 2020 року адресованої міському голові Ірпінської міської ради Київської області, останній повідомив про те, що йому на праві власності належить житловий будинок за адреою: АДРЕСА_1 , також він є власником земельної ділянки площею 0,600га, кадастровий номер :01:035:0070 за цією, ж адресою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками другої половини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також використовують для своїх потреб суміжну земельну ділянку. В процесі експлуатації будинку Козацькі в значній мірі збільшили свою частину будинку численними прибудовами, розташувавши їх так, що з фасадного боку захопили частину землі під його вікнами, у звязку з чим просив допомогти у вирішенні питання встановлення розмежувального паркану між його земельною ділянкою та земельною ділянкою, якою користуються відповідачі.

Протоколом узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Ірпінської міської ради №4/1 від 04 лютого 2021 року вирішено зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 привести межі своєї земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до землевпорядної документації та звільнити земельну ділянку приватної власності площею 0,0047га , що належить ОСОБА_1 попередити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню владникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених на час незаконного користування ними; приведення земельних ділянок у придатних для використання стан, виключаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб які самовільно зайняли земельні ділянки.

Згідно зі статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Згідно із нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 761/5115/17 сформульований висновок про те, що одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним, зокрема і у випадку, коли перешкоди у здійсненні зазначеного права чинить власник майна.

За положеннями статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За приписами ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту стаття 16 ЦК України.

Судом, із технічної документації на земельну ділянку кадастровий номер :01:035:0070 встановлено, що вказана земельна ділянка межує: від А до Б землі Ірпінської міської ради (вул.Соборна); від Б до В землі Ірпінської міської ради (пров.М.Будника); від В до ОСОБА_6 ; від Г до А ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с. 38) При цьому, позивач позбавлений можливості користуватися земельною ділянкою в межах точок 12, 13/Г/14,15 у звязку із наявністю паркану, який належить відповідачу та знаходиться, починаючи з точки 12 та йде паралельно лінії 13-14 до точки 15. Відповідачі чинять перешкоди позивачу у перенесенні паркану на крайню межу належної йому земельної ділянки в межах точок 13/Г/14.

Згідно п. п. «г, е» ч.1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

За загальними правилами добросусідства, закріпленими у статтях 103-109 ЗК України, додержання правил добросусідства є обов`язком для власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається щонайменше незручностей.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безпідставно користуються частиною території земельної ділянки з кадастровим номером :01:035:0070, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, що перешкоджає позивачу повноцінно користуватися належною йому на праві власності земельною ділянкою, а тому підлягає задоволенню позов в частині зобов`язання відповідачів усунути перешкоди позивачу у користуванні належною йому земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перешкоджати перенесенню частини паркану, яка знаходиться на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 , на 3,54 метри в бік ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - на лінію розмежування суміжних земельних ділянок в точку 13 Г.

Що стосується вимог про «за власні кошти демонтувати частину паркану 1,35м., що розділяє земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в межах погребу ОСОБА_1 одірвавши його від стіни приміщення 2-1, що належить ОСОБА_1 і перенести його на 20 см. в бік ділянки до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до стіни 1-8 яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановивши його в межах точок 12,13/Г/, 14,15,16,17,18 абрису меж земельної ділянки», то в судовому засіданні позивач підтвердив, що відповідачі вже перенесли паркан на 20 см в бік до своєї ділянки, від`єднавши його від стіни приміщення, що належить ОСОБА_1 . Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині, оскільки встановлено, що спір між сторонами в цій частині відсутній, окрім того, позивач не обґрунтував належними та допустимими доказами позовні вимоги в цій частині.

Керуючись ст. ст. 12, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ірпінська міська рада Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною йому земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:035:0070, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перешкоджати перенесенню частини паркану, яка знаходиться на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 , на 3,54 метри в бік ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - на лінію розмежування суміжних земельних ділянок в точку 13 Г.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук