Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/1474/24
Справа № 279/3757/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Волкової Н.В., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про захист прав споживача та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, зазначивши, що є клієнтом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», в якому відкриті два рахунки: відповідно № НОМЕР_1 , на якому знаходились кредитні кошти надані банком, та № НОМЕР_2 , яким також користується та до якого прив`язаний електронний гаманець. Відповідно в телефоні має мобільний додаток AT «ПУМБ», відповідні платіжні картки, а тому операції по руху коштів зразу ж надходять на телефон.

11.03.2024 року з належного кредитного рахунку № НОМЕР_3 ....48011 об 11:15:40 було незаконно здійснено переказ коштів на суму 26000 грн. на інший рахунок позивача, до якого прив`язаний електронний гаманець № НОМЕР_2 .

11.03.2024 без відому позивача об 11:16:23 з рахунку, до якого прив`язаний електронний гаманець № НОМЕР_2 , відбулось незаконне списання коштів розмірі 25000 грн. Грошові кошти незаконно списані в торговій точці: «MONODirect, KYIV, UA».

Інформація про рух коштів надійшла в мобільний додаток банку, що встановлений на телефоні позивача, який відразу зателефонував на гарячу лінію AT «ПУМБ» та повідомив про ситуацію, що склалась. За вимогою позивача повідомлено про блокування картки та руху коштів. Із наданої банком інформації про рух коштів слідує, що рух коштів в сумі 25000 грн. було заблоковано об 11:16:23 11.03.2024.

Після цього позивач звернувся до Коростенського районного управління поліції з заявою про вчинення відносно нього неправомірних дій, звернення було зареєстровано в ІТС ІПНП (журналі ЄО) за №3103 від 11.03.2024 р.. Вказана інформація була надана спеціалісту банка, що в подальшому було зареєстровано у відділенні банку.

Невідомі особи своїми шахрайськими діями заволоділи доступом до додатку AT «ПУМБ» та безперешкодно зі сторони служби безпеки банку заволоділи грошовими коштами, які були на картковому рахунку, відкритому у банку на прізвище позивача.

Сума викрадених грошових коштів становить 25125,00 грн. (з яких комісія 125 грн.)

13.03.2024 року надійшла відповідь відповідача, в якій вже не було зазначено про блокування коштів, тобто рух коштів було розблоковано відповідачем, та чи були вони перераховані іншим особам. Також позивач просив надати інформацію щодо списання коштів в торговій точці: «MONODirect, KYIV, UA».

04.04.2024 року надійшла відповідь відповідача, в якій зазначається про переказ коштів на суму 25125,00 грн. в торговій точці «MONODirect, KYIV, UA», та повідомлено, що Банк не має підстав для задоволення вимог щодо повернення коштів.

Повторно, 17.04.2024 року позивач звернувся з заявою до AT «ПУМБ» про повернення незаконно списаних коштів, проте відповідачем вимога була відхилена на тій підставі, що, нібито, банк не має підстав для повернення коштів згідно з правилами Міжнародної платіжної системи, по якій не підлягають оскарженню операції, здійснені з застосуванням платіжної картки, прив`язаної до електронного гаманця.

За таких обставин позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить зобов`язати відповідача, Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», зарахувати 25125 грн. на його рахунок, що відкритий в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк».

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи (копію ухвали про відкриття провадження по справі отримано 01.07.2024 року), відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не подано.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненнями чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є клієнтом АТ «ПУМБ» та має відкриті рахунки за № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 .

Згідно виписки по особовому рахунку № НОМЕР_4 за 11.03.2024 року було здійснено переказ між вказаними рахунками в сумі 26000 грн.

Згідно інформації про рух коштів за рахунком № НОМЕР_5 в АТ «ПУМБ» 11.03.2024 року о 11:15:40 здійснено переказ коштів між рахунками позивача в сумі 26000 грн. 11.03.2024 року о 11:16:23 з рахунку № НОМЕР_5 здійснено переказ коштів в сумі 25000 грн. з комісією 125,00грн., деталі операції: MONODirect KYIV UA. 11.03.2024 року о 11:16:23 рахунок заблоковано.

29.03.2024 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву за вх. керуючому відділенням №1 в м.Коростень про зникнення з його рахунку грошових коштів.

Згідно відповіді від АТ «ПУМБ» 04.04.2024 року вих.№KRN-50.4/15 АТ «ПУМБ» повідомлено, що 11.03.2024 року, шляхом використання платіжної картки № НОМЕР_6 , дані як (номер та строк дії платіжної картки, відомий лише позивачеві код, який нанесений на зворотній сторої платіжної картки) внесені та прив`язані до електронного гаманця Apple Pay, було здійснено переказ коштів на суму 25125,00 грн., в торговій точці: «MONODirect, KYIV, UA». Згідно з правилами Міжнародної платіжної системи не підлягають оскарженню операції здійснені із застосуванням платіжної картки, прив`язаної до електронного гаманця. Враховуючи вищенаведене, Банк не має підстав для задоволення вимог, викладених у зверненні.

16.04.2024 року ОСОБА_1 направив АТ «ПУМБ» заяву (вимогу)повернути грошові кошти в розмірі 25125,00 грн., які були перераховані незаконно з карткового рахунку.

08.05.2024 року АТ «ПУМБ» за №КНО-56.4.4.1/20375 у відповідь на звернення повідомлено, що 11.03.2024 року шляхом використання платіжної картки № НОМЕР_6 , дані якої (номер та строк дії платіжної картки, відомий лише позивачеві код, нанесений на зворотній стороні платіжної картки) внесені та прив`язані до електронного гаманця Apple Pay, було здійснено переказ коштів на суму 25125,00 гри., в торговій точні «MONODirect, KYIV, UA». Згідно з правилами Міжнародної платіжної системи не підлягають оскарженню операції, здійснені із застосуванням платіжної картки, прив`язаної до електронного гаманця. Враховуючи вищенаведене, Банк не має підстав для задоволення вимог, викладених у зверненні.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України №223 від 30 квітня 2010 року, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій при відсутності доказів сприяння ним втраті, використання пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15, постанові від 23 січня 2018 року у справі №61-1856св17, постанові від 13 вересня 2019 року у справі №61-10469св18.

Згідно розділу VI Положення «Про порядок емiсiї електронних платіжних засобів i здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України 05 листопада 2014 року №705 («Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками»): користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Доказів того, що позивачем ОСОБА_1 були порушені вимоги щодо умов збереження конфіденційності рахунків, а також про наявність його вини у списанні коштів з рахунків, матеріали справи не містять.

Грошові кошти з рахунку ОСОБА_1 списано без його розпорядження та без його участі, вчасно помітивши факт несанкціонованого доступу до його рахунку позивач проінформував про це банківську службу. Разом з тим, відповідач неналежно надав банківські послуги при користуванні платіжною системою банку, не забезпечив належної охорони інформації, необхідної для проведення платіжних операцій та безпечного користування платіжною системою банку, не вжив усіх заходів щодо збереження коштів клієнта на рахунку, не забезпечивши належне функціонування його платіжної системи з метою захисту від доступу сторонніх осіб до рахунків та збереження коштів ОСОБА_1 і унеможливлення заволодіння його грошовими коштами третіми особами.

Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15.

У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №182/3171/16 (провадження №6-24548св18) зроблено висновок, відповідно до якого саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнароджний Банк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 25000 грн, які були безпідставно списані із банківського рахунку позивача, та 125 грн. комісії є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, що є підставою для стягнення з відповідача судового збору, який мав сплатити позивач, що складає 1211,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.3, 1071, 1073 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів»,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» зарахувати на рахунок НОМЕР_4 , відкритий ОСОБА_1 в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк», 25125 грн. (двадцять п`ять тисяч сто двадцять п`ять) гривень, списаних 11.03.2024 року.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , паспорт НОМЕР_8 від 19.10.2001 року.

Відповідач: Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", місце знаходження: 04070, м.Київ, вул.Андріївська, 4, .

Суддя Волкова Н.Я.