ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5217/23 Номер провадження 22-ц/814/2283/24Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Київського районного суду міста Полтави від 05 березня 2024 року по справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року АТ «УкрСиббанк» звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява обґрунтована тим, що між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 03.07.2008 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 20000 доларів США. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань за вказаним договором з ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 03.07.2008 № 215358.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26.05.2010 у справі № 2-110/10 позов банку задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 165346,10 грн.

Оскільки , станом на 23.08.2023 заборгованість за кредитним договором не погашена, за період з 30.03.2009 по 11.02.2022 надійшло всього 1247,31 доларів США, позивач вважає , що відповідно до положень ст. 625 ЦК України відповідачі мають сплатити 3 % річних за період з 28.08.2020 по 23.02.2022 в розмірі 898,20 доларів США.

Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 05 березня 2024 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційному порядку рішення оскаржило Акціонерне товариство «УкрСиббанк». Скарга мотивована тим , що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права , без повного встановлення обставин справи та без належного дослідження доказів.

Скаржник вказує, що вірно нарахував три відсотки річних на валюту, що була визначена кредитним договором. Зважаючи на це , зазначає, що суду необхідно врахувати умови кредитного договору при визначенні валюти для вирахування розміру суми заборгованості, яка підлягає стягненню у зв`язку із невиконанням зобов`язання.

Апелянт вказує, що оскаржуване рішення не відповідає наявним по справі доказам , тому просить скасувати рішення Київського районного суду міста Полтави від 05 березня 2024 року , та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення , а рішення Київського районного суду міста Полтави від 05 березня 2024 року без змін.

Судовим розглядом встановлено, що 03.07.2008 між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 20000 доларів США строком повернення не пізніше 02.07.2015.

Також встановлено, що в забезпечення виконання зазначеного договору між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 03.07.2008 укладено договір поруки № 215358.

Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повертала.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26.05.2010 в справі № 2-110/10, яке набрало законної сили, позов АТ «УкрСиббанк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 0 від 03.07.2008 в розмірі 165346,10 грн.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.08.2023 виконавче провадження №59662035 закінчено у зв`язку з повним виконанням рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення частини суми кредиту є право позивача достроково мигати повернення всієї суми.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач скористався правом на звернення до суду із вимогою про дострокове повернення суми кредитних коштів , та встановив що сума заборгованості станом на 22.12.2008 року становить 165 346 грн. 10 коп.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26.05.2010 , з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно стягнуто суму заборгованості у державній валюті України.

Цивільні права та обов`язки, в силу ч. 5 ст. 11 ЦК України можуть виникати з рішення суду.

В силу положення статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно висновок суду про безпідставність нарахування позивачем 3% річних на суму заборгованості у доларах США , є законним та обґрунтованим оскільки відсотки мають розраховуватись від суми , що стягнута заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26.05.2010 , доводи апеляційної скарги у вказаній частині є необґрунтованими та безпідставними.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати 3 % річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

З наведених обставин справи вбачається, що предметом спору є стягнення з відповідачів суми 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання.

В даній справі наявність рішення суду про стягнення з відповідачів на користь позивача грошових коштів в розмірі 165 346 грн. 10 коп. зумовило виникнення грошового зобов`язання на підставі рішення, на яке також розповсюджується дія ч.2 ст. 625 ЦК.

А тому суд не погоджується з обґрунтуванням 3 % річних, що розраховані із суми 15957,88 доларів США.

За вказаних обставин , та за умови наявності постанови державного виконавця від 07.08.2023 про закінчення виконавчого провадження №59662035 на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення) , судом встановлено , що правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із невиконанням відповідачами тривалий час рішення Київського районного суду м. Полтави від 26.05.2010 у справі №2-110/10.

Проте , зважаючи на безпідставність нарахування позивачем суми 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання у доларах США , а не у валюті рішення вірним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «УкрСиббанк».

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на те , що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що прострочена сума заборгованості з якої позивачем здійснено нарахування 3% річних , виражена в іноземній валюті (долари США) , а не в державній валюті України - гривнях, вимоги позовної заяви та апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких він дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Полтави від 05 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов