Справа №442/5652/24
Провадження №2/442/1401/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Дрогобича цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Трускавецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 разом з позивачем.

За життя (24.06.1985) ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, все на що він за законом матиме право і, що йому буде належати на день смерті заповідає своєму синові ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 . Оскільки позивач проживав з батьком на день його смерті і продовжує проживати у вищезгаданому будинку, вважається таким, що прийняв спадщину.

13.05.2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу, ОСОБА_3 , із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 , на підставі чого було заведену спадкову справу №62/2024. Після вивчення документів, наданих позивачем, нотаріус з`ясувала, що відсутній правовстановлюючий документ спадкодавця на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим 26.06.2024 повідомила позивача про неможливість видати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом та рекомендувала звернутися до суду з даним позовом.

Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

Від Трускавецької міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Трускавецької міської ради, при вирішенні спору покладаються на думку суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 , разом з позивачем.

За життя, 24.06.1985 року, ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, все на що він законом матиме право і що йому буде належати на день смерті заповідає своєму синові ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 . Оскільки позивач проживав з батьком на день його смерті і продовжує проживати у вищезгаданому будинку, вважається таким що прийняв спадщину.

Враховуючи, відсутність правовстановлюючих документів будинок, позивач позбавлений права оформити право на спадщину, а тому звернувся з позовом до суду.

Згідно ст. 66-69 ЗУ "Про нотаріат", п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 24 даної Постанови, зазначено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Стаття 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК УРСР (1963 року) регламентовано, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За змістом положень ст.ст.560, 561 цього кодексу спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що позивач на підставі закону є спадкоємцем, який прийняв спадщину та після смерті батька вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин таке свідоцтво не може бути видане, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 247, ч.4 ст.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок, загальною площею 54,0 м.кв., житловою площею 30,2 м.кв., з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Дата складення рішення 10.09.2024.

Суддя О.В. Крамар