Справа №731/259/24
Провадження №2/731/121/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

27 серпня 2024 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2024 року, засобами поштового зв`язку, до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 16 жовтня 2021 року між відповідачем по справі ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» було укладено Договір про споживчий кредит №3622517. Вказаний договір був підписаний, шляхом використання електронного підпису позичальника, який був відтворений шляхом використання відповідного одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов вказаного Договору, ТОВ «Мілоан» зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі - 15 000 грн, шляхом переказу на картковий рахунок позичальника. У свою чергу позичальник зобов`язався повернути використану суму кредиту в строк 30 днів з моменту отримання обумовлених коштів, тобто до 15 листопада 2021 року, та сплатити обумовлені платежі у виді відсотків за користування кредитом та комісії.

Позикодавець ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених відповідним Договором.

У подальшому, 26 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» належне їм право вимоги, в тому числі і до відповідача за Договором про споживчий кредит №3622517. У свою чергу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», на підставі договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року відступило відповідне право вимоги до відповідача за вище обумовленим договором про споживчий кредит на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

У зв`язку з цим, враховуючи положення ст. 514, 516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №3622517 від 16 жовтня 2021 року.

Всупереч умовам вказаного Договору про споживчий кредит №3622517, позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 08 квітня 2024 року виникла заборгованість, яка становить - 93 500 грн, з яких: 15 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 75 750 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; та 2 850 грн - заборгованість по комісії.

У зв`язку з цим, зважаючи на неможливість вирішення вказаного спору у добровільному порядку, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_1 відповідну заборгованість за Договором про споживчий кредит №3622517 від 16 жовтня 2021 року у розмірі - 93 600 грн. Також, позивач наполягає на розподілу судових витрат, у виді сплаченого судового збору у розмірі - 3 028 грн та понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 17 000 грн.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 05 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 27 червня 2024 року, яке у подальшому з підстав першої неявки відповідача було відкладене на 27 серпня 2024 року.

28 червня 2024 року адвокат Морозова В.В., діючи на підставі довіреності в інтересах ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», використовуючи засоби електронного зв`язку звернулася до суду із клопотанням про долучення доказів до матеріалів справи (а.с. 59).

Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» явку свого представника у судове засідання не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. 58). У змісті прохальної частини позову наполягали на здійснення розгляду справи за відсутності представника товариства. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом використання поштового зв`язку за адресою його зареєстрованого місця проживання (а.с. 67), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 66). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2021, шляхом використання засобів електронного зв`язку, між ТОВ «МІЛОАН», в особі генерального директора ОСОБА_2 , як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, було підписано Договір про споживчий кредит №3622517, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» зобов`язався на строк визначений п. 1.3. Договору - 30 днів, надати позичальнику кошти (фінансовий кредит у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, що становить - 15 000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. Договору термін - 15 листопада 2021 року, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором (п. 1.1. Договору про споживчий кредит №3622517).

Як вбачається з п. 1.5. Договору про споживчий кредит №3622517, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 11 850 грн в грошовому виразі та 119 128 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 26 850 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишається незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Комісія за надання кредиту: 2 850 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1. Договору про споживчий кредит №3622517).

Проценти за користування кредитом: 9 000 грн, які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Договору про споживчий кредит №3622517).

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6. Договору про споживчий кредит №3622517).

Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована, Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2., 2.3. Договору (п. 1.7. Договору про споживчий кредит №3622517).

Вказані умови кредитування також підтверджуються змістом Паспорту споживчого кредиту №3622517, що є додатком №2 до Договору (а.с. 12), у додатку № 1 наведено графік платежів (а.с. 11 зворот).

Зазначений вище Договір був підписаний, шляхом використання відповідачем ОСОБА_1 електронного підпису одноразовим ідентифікатором - «F52800», свідченням чого є відповідні посилання у Договорі та довідка про ідентифікацію, згідно з якою акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі відповідного одноразового ідентифікатора, дата відправки ідентифікатора 16 жовтня 2021 року (а.с. 13).

Відповідно до платіжного доручення №58852295 від 16 жовтня 2021 року відповідачу ОСОБА_1 , як отримувачу, було перераховано обумовлені кредитним договором кошти в сумі 15 000,00 грн, з посиланням на призначення платежу: кошти згідно договору 3622517 (а.с. 60).

Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору про споживчий кредит між його сторонами в електронній формі, відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач ОСОБА_1 ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надав відповідні данні для заповнення формуляра заявки (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, данні паспорту та ін.) та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію» погодився із запропонованими умовами договору та підписав його.

Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та позикодавцем виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний Договір про споживчий кредит №3622517.

На переконання суду, вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсними у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено.

З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі, до матеріалів справи додано документи, які підтверджують наступні обставини.

26 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №26-01/2022-83 (а.с. 17-19), у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН», як клієнт та первісний кредитор зобов`язується відступати за плату право грошової вимоги у сумі 83 672 331,46 грн, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як фактор, зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (п. 2.1. Договору факторингу №26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року).

Право вимоги переходить до фактора після здійснення повної оплати фінансування з моменту підписання Акту приймання-передавання реєстру боржників (Додаток №4) який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги (п. 6.1.4. Договору факторингу №26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року).

Сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 4 097 773, 59 грн. Фактор здійснює фінансування на користь клієнта шляхом одноразового перерахування суми грошових коштів протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання цього Договору (п. 7.1. Договору факторингу №26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року).

Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідною копією платіжного доручення №324190002 від 27 січня 2022 року та копією повідомлення щодо уточнення платежу №122-03/23 від 07 березня 2023 року (19 зворот).

Згідно з Акту приймання-передавання реєстру боржників в електронній вигляді за Договором факторингу №26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року та Акту приймання-передавання реєстру боржників за Договором факторингу №26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року ТОВ «МІЛОАН» передало, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняло реєстр боржників в у електронному вигляді наданому на флеш-носії, у розмірі 1 051 Кбайт, та право вимоги по боржниках в кількості 3 679, після чого від клієнта до фактора переходять право вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 20).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору Факторингу №26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року та відповідного витягу з нього ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набув право у тому числі грошової вимоги до відповідача - ОСОБА_1 за Договором №3622517 від 16 жовтня 2021 року щодо загальної заборгованості за кредитом у сумі - 71 850 грн (а.с. 21, 22).

У свою чергу у подальшому, 10 березня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТ» було укладено Договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (а.с. 23-25), у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як первісний кредитор, відступає шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТ», як новому кредиту, належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, Договорами позики (Кредитними договорами) з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором (п. 2.1. Договору №10-03/2023/01).

Права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором у день належного підписання сторонами Акту приймання передачі Реєстру боржників у друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4) (п. 5.2. Договору №10-03/2023/01).

Сторони домовилися, що за відступлення прав вимоги за Договорам позики (кредитними договорами) новий кредитор сплачує первісному кредитору кошти у сумі 794 503, 18 грн, без ПДВ (п. 7.1. Договору №10-03/2023/01).

Ціна Договору сплачується новим кредитором кредитору, у будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, у томі числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок вказаний у п. 12 цього Договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог у порядку визначеному п. 5.6.2 цього Договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання Сторонами цього договору (п. 7.2. Договору №10-03/2023/01).

За таких підстав право вимоги, в тому числі, до позичальника ОСОБА_1 за борговими зобов`язаннями передбаченими Договором №3622517 на загальну суму заборгованості - 93 600 грн, з яких: 15 000 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 75 750 грн - сума заборгованості за нарахованими відсотками та 2 850 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями, перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», про що свідчить копія відповідного Акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 березня 2023 року (а.с. 26), відповідного реєстру боржників та витягу з нього (а.с. 26 зворот - 28, 29)).

Вказана сума заборгованості, також, підтверджується відповідними розрахунками заборгованості за Договором №3622517, яка була нарахована станом на 08 квітня 2024 року (а.с. 15, 16).

Суд бере до уваги, що доказів на підтвердження того, що вищевказані Договори факторингу, укладені між первісними кредитодавцями відповідача та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», скасовані, відповідачем не надано.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України).

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №3622517, укладеним 16 жовтня 2021 року між ним та ТОВ «МІЛОАН».

Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За таких обставин, судом встановлено, що після укладення вищезазначеного Договору про споживчий кредит відповідач ОСОБА_1 допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання умов договору не надав, що свідчить про наявність вказаної позивачем заборгованості.

Суд також бере до уваги, що під час судового розгляду стороною відповідача розрахунок такої заборгованості не спростовувався, оскільки останнім будь-яких заперечень щодо його змісту до суду не надано, а тому суд погоджується з розрахунком, який наданий позивачем в обґрунтування заявлених вимог та приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог та стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за зазначеним Договором про споживчий кредит.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 3 028 грн (а.с. 1, 2), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача.

Крім того, позивач у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 17 000 грн, на підтвердження яких подано: копію договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року, укладеного з АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 40 зворот - 41), прайс-лист з вартістю юридичних послуг (а.с. 42), копію квитанції про сплату за надання правової допомоги за договором № 02-01/2023 від 15 березня 2024 року (а.с. 43), заявку на надання юридичної допомоги №32 від 01 березня 2024 року, де перелічено види наданих послуг та вказано їх вартість (надання усної консультації з вивченням документів: 2 години, вартість 1 години - 2 000,00 грн, ціна - 4 000,00 грн; підготовка пропозицій: вартість 1 години - 2 000 грн, ціна - 1 000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду: 4 години, вартість 1 години - 3 000,00 грн, ціна - 12 000,00 грн) (а.с. 44); витяг з Акта №3 про надання юридичної допомоги від 08 брезня 2024 року, де зазначено вид та вартість юридичних послуг, наданих позивачеві за позовом до ОСОБА_1 (а.с. 45).

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року (справа №922/445/19), відповідно до якого витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Слід наголосити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо (додаткова постанова КГС ВС від 30 серпня 2023 року № 911/3586/21).

Суд зважає на те, що позовна заява стосується спору з невеликою ціною позову та невеликим рівнем складності. За таких обставин суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 17 000,00 грн за усну консультацію з вивченням документів та складання позовної заяви є завищеною та не відповідає критерію розумності. При цьому, на думку суду, критерію розумності відповідає сума витрат на правничу допомогу в розмірі - 7 000,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 137, 141, 247, 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, б. 3, офіс 306) заборгованість за Договором про споживчий кредит №3622517 від 16 жовтня 2021 року, укладеним з ТОВ «МІЛОАН», станом на 08 квітня 2024 року, в сумі 93 600 (дев`яносто три тисячі шістсот) гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати зі сплати судового збору в сумі - 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень та витрати на професійну правничу допомогу у сумі - 7 000 (сім тисяч) гривень, а всього стягнути 10 028 (десять тисяч двадцять вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко