ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2277/24
26 липня 2024 року Дарницький районний суд міста Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М.,
секретаря судового засідання - Ломакіної Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дарницького районного міста Києва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співввласників багатоквартирного будинку «Бажана 30» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-
Позивач ОСББ "Бажана 30" звернулося до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за період з грудня 2022 року по вересень 2023 року в сумі 8 543,00 грн., з яких 7 728,00 грн. - заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, 618,70 грн. - інфляційні нарахування, 196,30 грн. - 3 % річних, судовий збір в сумі 2 684,20 грн. витрати на правничу допомогу в сумі 3 500,00 грн., а всього у розмірі 14 727,00 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСББ "Бажана 30" несе витрати на утримання та обслуговування багатоквартирного житлового будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі рішення загальних зборів ОСББ "Бажана 30" оформленого протоколом загальних зборів № 01/09/2021 від 29.08.2021 року, затверджений розмір щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території, резервного фонду в розмірі 6,00 грн за 1 кв.м загальної площі житлового/нежитлового приміщення.
Відповідачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 64,40 грн., відповідно, розмір зазначеного внеску становить 386,40 грн. на місяць. Відповідно до ст.15, 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники зобов`язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі та виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання. Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників.
Відповідачка своєчасно не вносить внески, передбачені протоколом загальних зборів в результаті чого утворилась заборгованість у вищевказаному розмірі, яку вона у добровільному порядку не погашає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшло клопотання в якому він просить суд проводити судовий розгляд без його участі та участі позивача, просить задовольнити позовні вимоги, проти прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідачка, належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву не подала, викликалась до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені наступні факти, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 12-13).
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бажана 30» є юридичною особою, створеною власниками квартир багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-17, 31-42).
Згідно витягу з протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бажана 30» від 29.08.2021 року встановлений розмір щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території, резервного фонду в розмірі 6,00 грн за 1 кв.м на місяць - до 20 числа включно місяця, наступного за розрахунковим. (а.с. 18).
З наданого представником позивача розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання перед позивачем з оплати внеску на утримання будинку та прибудинкової території, в результаті чого станом на 01 вересня 2023 року за період з 01.12.2021 року до 31.08.2023 року утворилась заборгованість в сумі: 7728, 00 гривень - зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, 618, 70 гривень - інфляційні нарахування, 196, 30 гривень - 3 % річних гривень (а. с. 14).
Згідно матеріалів справи між ОСББ «Бажана 30» та його підрядниками (виконавцями послуг) були укладені Договори для забезпечення утримання багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема:
- Договір № КЛ-20200104/001 від 01.04.2020 року про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, укладеного між ОСББ «Бажана 30» та ТОВ «Еко-Бокс» (а.с.24-27);
- Договір № 1/2018 від 01.04.2018 року про надання послуг, укладеного між ОСББ «Бажана 30» та фізичною - особою підприємцем ОСОБА_2 , предметом якого є технічне обслуговування інженерних мереж (а.с. 28-30);
Розділом 5 «Права і обовязки співвласників» статуту ОСББ «Бажана 30» передбачено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання, виконувати рішення Статутних органів, прийняті у межах їх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (а.с. 31-42).
Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачене, зокрема, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Статтею 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Згідно пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі N 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц міститься правовий висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі
Відповіді до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідачка не виконує свої обов`язки з оплати внеску на утримання будинку та прибудинкової території, то суд приходить до висновку про стягнення з неї на користь позивача заборгованості за період з 01.12.2022 року до 31.08.2023 року в сумі: 7 728, 00 грн. - зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, 618,70 грн. - інфляційні нарахування, 196,30 грн. - 3 % річних гривень, а всього 8 543,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 2 684,00 гривень.
Що стосується вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов до наступного.
Як вбачається із матеріалів позову, позивачем понесені витрати на професійну правову (правничу) допомогу в сумі 3 500,00 грн., які останній просить стягнути з відповідачки.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).
Тобто у ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц (провадження N 14-382цс19), де Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі N 9901/350/18 (провадження N 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постановах від 12 травня 2020 року у справі N 904/4507/18 (провадження N 12-171гс19) та від 26 травня 2020 року у справі N 908/299/18 (провадження N 12-136гс19).
При цьому, суд зазначає, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України), що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 22.01.2021 року в праві 925/1137/19.
Проаналізувавши наведені у позовній заяві зміст та обгрунтуання вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, опис наданих позивачу адвокатом Вербицький Ярослав Володимирович послуг, враховуючи, що послуги з правової допомоги передбачали тільки написання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг), її складності, не відповідає критерію розумності їх розміру з урахуванням складності справи, ціни позову - 8543,00 грн. та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.
Суд вважає, що справедливим, співмірним та обґрунтованим є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу в загальній сумі 1500,00 грн., які підлягають стягненню з відповідачки.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 13, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статтями 13, 15, 23 Закону «про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», статтями 360, 509, 526, 625, 634, 642 ЦК України, статтями 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд,-
Позов Об`єднання співввласників багатоквартирного будинку «Бажана 30» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співввласників багатоквартирного будинку «Бажана 30» заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, в сумі 7 728,00 грн., інфляційні нарахування в сумі 618,70 грн., 3 % річних в сумі 196,30 грн., судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн., а всього 12 727 (дванадцять тисяч сімсот двадцять сім) гривень 00 копійок.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Осіпенко Л.М.