КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 752/14522/23

номер провадження №22-ц/824/1987/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» - Песиголовця Яніса Олександровича

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року /суддя Мазур Ю.Ю./

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди. Позивач просив стягнути з відповідача суму коштів, сплачених ним за придбаний ним товар, в розмірі 6 748 грн з врахуванням індексу інфляції, суму відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 20000 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28000 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (ідентифікаційний код: 32490244, місцезнаходження: 04128, м. Київ, вул. Берковецька, 6-К) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) сплачені кошти за товар поверхню комбіновану «INTERLINE» модель «HCG 561 FGT BA» в розмірі 6748 (шість тисяч сімсот сорок вісім) грн. 00 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (ідентифікаційний код: 32490244, місцезнаходження: 04128, м. Київ, вул. Берковецька, 6-К) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (ідентифікаційний код: 32490244, місцезнаходження: 04128, м. Київ, вул. Берковецька, 6-К) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28000 (двадцять вісім тисяч) грн. 00 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (ідентифікаційний код: 32490244, місцезнаходження: 04128, м. Київ, вул. Берковецька, 6-К) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп./а.с. 71-77/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ТОВ «Епіцентр К» - Песиголовець Я.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що відсутні будь-які фактичні дані, які можуть бути належним чином підтверджені, що споживач звертався до продавця за місцем купівлі товару, виробника або підприємства, що задовольняє вимоги за місцезнаходженням споживача з вимогами, що встановлені частиною 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Відсутні також фактичні дані, що споживач звертався до продавця чи до виробника з вимогами визначити причини втрати якості продукції під час гарантійного строку, що передбачено частиною 4 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» чи проводив такі експертизи з власної ініціативи. Отже, всупереч вимог чинного законодавства споживач звернувся до продавця з претензією в досудовому порядку вирішення спору датованою 13.02.2023 року з вимогою розірвати договір купівлі-продажу та повернути сплачені кошти. При цьому споживачем не надано інформації продавцю про наявність істотних недоліків у товарі, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28000 грн. 00 коп. На момент звернення за юридичною допомогою, позивачу було відомо, що на деталь зі скла не розповсюджуються гарантійні зобов`язання виробника, проте позивачем укладено договір про надання юридичних послуг від 07.02.2023 року № В - 638 та сплачено 13100 грн. 00 коп. за написання проекту претензії, проекту скарги до Держпродспоживслужби та проекту скарги до ДПС. Таким чином, витрати позивача у розмірі 13100 грн. 00 коп. не є необхідними чи обов`язковими, а є скоріш ризикованими витратами. На момент подання позовної заяви стороні позивача також було відомо про безпідставність заявлених вимог, оскільки предмет спору між споживачем ОСОБА_1 та продавцем товару ТОВ «Епіцентр К» має завідомо штучний характер. ФОП ОСОБА_2 , яка надавала позивачу правничу допомогу також відсутня в єдиному реєстрі адвокатів України, тобто не є адвокатом і не може надавати адвокатських послуг. Не надано також і детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та докази здійснення стороною таких витрат, а також акт здачі-приймання наданих послуг до договору про надання правової допомоги. Щодо відшкодування моральної шкоди, вказував, що жодних доказів про завдання шкоди здоров`ю позивача у позовній заяві не міститься. Відсутні в позовній заяві також докази, що відповідач вчинив дії, спрямовані нанести душевних страждань позивачу. Крім того, рішення про відмову споживачу у виконанні безоплатного гарантійного ремонту прийнято саме імпортером товару поверхня комбінована «INTERLINE» модель НСС 561 FGT В А, тобто саме ТОВ «КП ЕМІР», а отже у контексті з вимогами частини 1 статті 1167 ЦК України, суд мав встановити наявність чи відсутність вини у завданні моральної шкоди не у діях відповідача, а саме у діях ТОВ «КП ЕМІР». Щодо процесуальних порушень, вказував, що було заявлено клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТОВ «КП ЕМІР».

Представник Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві Пузир І.В. звернувся з поясненнями щодо апеляційної скарги, зазначаючи про те, що рішення судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване.

ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, звернувся на адресу суду зі зверненням, навівши аргументи проти апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог, на підставі наступного.

Судом встановлено, що згідно видаткової накладної Ррз/02-0295987 від 03.11.2021 позивач придбав в ТОВ «Епіцентр К» поверхню комбіновану «INTERLINE» модель «HCG 561 FGT BA» вартістю 6748,00 грн. (штрихкод 011, артикул 31056164).

Позивач зазначив, що при експлуатації товару у ввімкненому стані 08.09.2022 вибухнула скляна поверхня.

Позивач вказував, що 14.09.2022 він звернувся до сервісного центру, де йому відмовили у заміні скла по гарантії, оскільки у сервісному центрі воно відсутнє.

19.09.2022 представник сервісного центру повідомила позивача, що поставка скляної поверхні буде на кінець вересня місяця і що позивача про це повідомлять. В грудні позивач знову зв`язався з представниками сервісного центру через Viber і йому повідомили, що скляна поверхня знаходиться в порту. На момент першого звернення до сервісного центру скло для комбінованої поверхні коштувало 1000 грн і після неодноразових намагань отримати інформацію щодо наявності скла, в лютому останнє з`явилось в сервісному центрі, але ціна на нього була вже 2800 грн. На лист-претензію позивача щодо якості придбаного товару, останній отримав відмову відповідача від 24.02.2023 б/н.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався вимогами частини 1 статті 673 ЦК України, про те, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає вимогам договору купівлі - продажу.

Відповідно ч. 1 статті 675 ЦК України передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення і відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі - продажу, а частина 2 цієї статті встановлює, що договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Правові наслідки передання товару неналежної якості та права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості визначені також статтями 678 ЦК України та і статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Статтею 7 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. При виконанні гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Вимоги споживача, встановлені ч. 1 цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені ч. 1 цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. При пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік - це недолік, який (1) робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, (2) виник з вини виробника (продавця, виконавця), (3) після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад 14 календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Слід вказати на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи розмір завданої позивачу шкоди не спростований, як і не спростовано обґрунтування позивача щодо наявності вини відповідача та причинно-наслідкового зв`язку.

Отже, суд першої інстанції враховуючи викладене, дійшов висновку, що в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт завдання позивачу матеріальної шкоди внаслідок надання неякісного товару, через що стався вибух скляної поверхні, а відтак позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 6748,00 грн. є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд першої інстанції також вважав достатнім і необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 20000,00 грн., та витрати на професійну правничу (правову) допомогу, у розмірі 28000,00 гривень.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, згідно з матеріалами справи, позивач придбав комбіновану поверхню «INTERLINE» модель НСС 561 FGT ВА у магазині №2 ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» 03.11.2021 року, а 08.09.2022 року зі слів позивача у плити «вибухнула» скляна поверхня.

Причини детонації та відповідного вибуху, позивач інформації не надає, експертиза не проводилась, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Позивач 14.09.2022 р. звернувся до сервісного центру по причині гарантійної заміни скла комбінованої поверхні «INTERLINE» модель НСС 561 FGT В А. Тобто, на момент звернення споживача до сервісного центру комбінована поверхня «INTERLINE» модель НСС 561 FGT В А знаходилась у робочому стані, але з пошкодженим (розбитим) склом.

При цьому позивач вказує, що скляна поверхня розбилась (вибухнула) сама по собі без впливу зовнішніх чинників, звертаючись до сервісу і очікуючи на заміну скла, позивач обрав як споживач не відшкодування шкоди, а гарантійний ремонт.

При цьому, суд першої інстанції не звернув уваги і на те, що згідно викладених у гарантійному талоні гарантійних зобов`язань виробника /а.с. 23-26/, гарантійні зобов`язання не виконуються у разі якщо споживач висуває вимоги до частин приладів, які з часом зношуються: жирові та вугільні фільтри для витяжки, батарейки, акумулятори тощо, а також частин приладу, які легко б`ються: скло, пластмаса, лампи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач мав намір придбати скляну поверхню у сервісному центрі але на момент його звернення відповідної деталі не було в наявності.

Згідно з вимогами частини 3 статті 675 ЦК України, гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Договором купівлі-продажу в частині гарантійних зобов`язань, що зазначені в гарантійному талоні (обов`язковий документ для продажу даної групи товарів) встановлено, що гарантійні зобов`язання не виконуються у разі якщо споживач висуває вимоги до частин приладів, які легко б`ються якими є скло.

Статтею 7 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. При виконанні гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Вимоги споживача, встановлені ч. 1 цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік - це недолік, який (1) робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, (2) виник з вини виробника (продавця, виконавця), (3) після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад 14 календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

У даному випадку жодних доказів існування недоліків товару або гарантійного випадку у матеріалах справи не міститься, тобто по суті позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено ані недоліків товару, ані гарантійного випадку, внаслідок чого відбулась руйнація скляної поверхні невідомо. Належних доказів звернення позивача за експертизою матеріали справи не містять, натомість з матеріалів вбачається те, що позивач обрав ремонт плити, звернувшись до сервісного центру та чекав поки її доставлять.

Аналогічні позиція міститься і у Постанові Верховного Суду України від 13.12.2018 року № 398/3014/15-ц про те, що відповідно до частин першої, третьої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми в розумний строк лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи.

Крім того, відсутні будь-які фактичні дані, які можуть бути належним чином підтверджені, що споживач ОСОБА_1 звертався до продавця за місцем купівлі товару, виробника або підприємства, що задовольняє вимоги за місцезнаходженням споживача з вимогами, що встановлені частиною 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Відсутні також фактичні дані, що споживач ОСОБА_1 звертався до продавця чи до виробника з вимогами визначити причини втрати якості продукції під час гарантійного строку, що передбачено частиною 4 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» чи проводив такі експертизи з власної ініціативи.

Отже, всупереч вимог чинного законодавства споживач ОСОБА_1 звернувся до продавця з претензією в досудовому порядку вирішення спору датованою 13.02.2023 року з вимогою розірвати договір купівлі-продажу та повернути сплачені кошти у розмірі 6748 грн. 00 коп., виплатити суму компенсації за завдані збитки у розмірі 13100 грн. та виплатити суму компенсації за завдану моральну шкоду у розмірі 30000 грн. При цьому споживачем не надано інформації продавцю про наявність істотних недоліків у товарі, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи.

Згідно з вимогами статті 679 Цивільного Кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

У відповіді на Претензію в досудовому порядку вирішення спору від 24.02.2023 р. позивачу було запропоновано звернутися до сервісного центру для отримання відповідного заключення. Також у відповіді на Претензію в досудовому порядку вирішення спору від 24.02.2023 р. Позивача повідомлено про відшкодування моральної шкоди в судовому порядку. /а.с. 7/

Отже, на вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, дійшовши помилкових висновків про відшкодування шкоди всупереч вимогам норм ЗУ «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки не встановлено порушення прав позивача, вимоги про відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають як і стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору в порядку ЗУ «Про захист право споживачів», 1610, 40 грн, сплачені апелянтом за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому КМУ.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» - Песиголовця Яніса Олександровича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року - скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Відшкодувати товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» 1610, 40 грн в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: