УХВАЛА

18 червня 2024 року

м. Київ

справа № 462/7413/19

провадження № 61-8072ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України, подану представником Казанським Георгієм Аркадійовичем , на постанову Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року у справі за позовом Міністерства внутрішніх справ України до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Львівський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у листопаді 2019 року Міністерство внутрішніх справ України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: Львівський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України та Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення із жилого приміщення, у якому просило суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 (в подальшому - «спірна квартира») шляхом виселення відповідачів та їх неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зі спірної квартири без надання їм іншого жилого приміщення.

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 13 травня 2021 року позов Міністерства внутрішніх справ Українизадоволено. Усунуто перешкоди у користуванні нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з цієї квартири без надання їм іншого жилого приміщення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 13 травня 2021 року скасовано і ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Міністерства внутрішніх справ України відмовлено.

03 червня 2024 року Міністерство внутрішніх справ України через підсистему «Електронний Суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника Казанським Г. А. , на постанову Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (resjudicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 17 грудня 2019 року справу № 462/7413/19 визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України, подану представником Казанським Георгієм Аркадійовичем , на постанову Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року у справі за позовом Міністерства внутрішніх справ України до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Львівський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат