КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/4936/23 Головуючий у І інстанції - Машкевич К.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/2519/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Гуля В.В.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа - ОСОБА_2 про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 16 941,76 грн та витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначав, що 03 вересня 2022 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Volkswagen СС», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Власником транспортного засобу «Volkswagen СС», д.н.з. НОМЕР_2 , є позивач.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з лімітом відповідальності страховика - 130 000 грн.

Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 вересня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного ДТП.

З метою отримання страхового відшкодування позивач 06 вересня 2022 року звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з відповідною заявою.

07 вересня 2022 року ОСОБА_2 сплатив позивачу фаншизу у розмірі 2 600 грн.

09 вересня 2022 року представник ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - аварійний комісар Кабашев С.Д. здійснив огляд пошкодженого автомобіля «Volkswagen СС», д.н.з. НОМЕР_2 , про що склав протокол.

28 вересня 2022 року позивач звернувся до судового експерта з метою проведення незалежної експертизи та 03 жовтня 2022 року судовий експерт Романяк А.М. за заявою позивача склав висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №766/22, згідно з яким матеріальний збиток, заподіяний автомобілю «Volkswagen СС», д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті ДТП, становить 39 426,15 грн. На оплату послуг експерта позивач поніс витрати у розмірі 3 000 грн.

Надалі пошкоджений транспортний засіб, що належить позивачу, було направлено на ремонт. На оплату вартості відновлюваного ремонту позивач поніс витрати у розмірі 46 720 грн.

Таким чином, внаслідок ДТП позивачу було завдано майнову шкоду на загальну суму 49 720 грн, що складається з: витрат на ремонт автомобіля у розмірі 46 720,00 грн, на оплату експертизи у розмірі 3 000 грн.

21 листопада 2022 року позивач подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 47 120 грн, як різницю між фактичними збитками і франшизою.

Відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування у сумі 30 178,24 грн, яке було виплачене на основі звіту ТзОВ «СЗУ Україна» про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №19976 від 27 листопада 2022 року. У звіті вартість збитків визначена у сумі 32 778,24 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування).

На підставі викладеного позивач зауважував, що недоплачена сума страхового відшкодування становить 16 941,76 грн.

Звіт ТзОВ «СЗУ Україна» про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №19976 від 27 листопада 2022 року, складений на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 09 вересня 2022 року.

Вказував, що не погоджується з достовірністю, об`єктивністю та обґрунтованістю розрахунку суми страхового відшкодування, здійсненого відповідачем, розрахунок суми страхового відшкодування здійснено неправильно, оскільки в протоколі огляду від 09 вересня 2022 року зазначено недостовірні відомості про кількість попередніх відновлень деталей кузова автомобіля, що вплинуло на правильність усіх подальших розрахунків і у кінцевому підсумку зумовило зниження вартості збитків.

Визначення матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, було здійснено без фактичного огляду транспортного засобу оцінювачем/експертом, яким було складено звіт/висновок. Особистий огляд пошкодженого транспортного засобу здійснювали лише судовий експерт Романяк А.М. , залучений позивачем, та аварійний комісар ПрАТ «СК «Євроінс Україна», який у подальшому оцінку збитків не проводив.

За вказаних обставин звертав увагу на те, що Звіт ТзОВ «СЗУ Україна» №19976 від 27 листопада 2022 року не може вважатись належним і допустимим доказом на підтвердження суми завданої позивачу майнової шкоди.

Уважав, що при визначенні вартості збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля, відбулось порушення Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, що вплинуло на суму страхового відшкодування у бік зменшення. Оцінювачем відповідача було занижено ринкову вартість автомобіля та завищено коефіцієнт фізичного зносу, оскільки неправильно визначено середню ринкову ціну автомобіля, занизивши її, та не правильно визначено процент додаткового зменшення ринкової вартості автомобіля, завищивши його.

Посилався на те, що відповідачем було порушено процедуру узгодження розміру відшкодування, оскільки на адресу позивача (вказану позивачем у заяві про страхове відшкодування) від відповідача не надходили прості чи рекомендовані листи з приводу узгодження суми страхового відшкодування. За вказаних обставин позивач був позбавлений можливості на подання заперечень стосовно обґрунтованості суми.

На підставі викладеного, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування у розмірі 16 941,76 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» в дохід держави судовий збір у сумі 1 073,60 грн.

Не погоджуючись з указаним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Уважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим.

У мотивування скарги зазначає, що надсилання страховиком на електронну адресу позивача бланку заяви на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування є правомірним та виправданим, оскільки сам позивач комунікував зі страховиком засобами електронної пошти, тобто визнав прийнятним такий спосіб комунікації.

Досягти згоди щодо розміру страхового відшкодування на підставі відповідної заяви з позивачем не вдалось, а через ігнорування останнім такої ініціативи з боку страховика страховою компанією було замовлено проведення експертного дослідження.

Посилається на те, що встановлення судом першої інстанції факту неузгодження з позивачем розміру страхового відшкодування, який насправді не мав місце, не призводить до визнання необґрунтованою суми виплаченого страхового відшкодування позивачу, визначеного на підставі звіту про оцінку суб`єкта оціночної діяльності, який має відповідну освіту, досвід роботи та включений до Державного реєстру оцінювачів.

Уважає, що суд першої інстанції необґрунтовано надав перевагу висновку транспортно-товарознавчої експертизи, виконаного експертом Романяком А.М. , замість звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, виконаного оцінювачем ОСОБА_5 на замовлення відповідача.

Вказує, що сама лише розбіжність у розмірах матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, не може спричиняти неналежності чи недопустимості того чи іншого доказу, а сторона, яка вважає свої права порушеними внаслідок дій іншої сторони, яка виконала свої обов`язки в межах, встановлених Законом, повинна довести неправомірність дій останньої.

07 серпня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, уважаючи рішення законним та обґрунтованим.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на обставини цієї справи, враховуючи те, що позивач здійснив ремонт пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, доцільним є визначення розміру збитків як реальної вартості матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення.

Висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №766/22 від 03 жовтня 2022 року, наданий позивачем є належним доказом на підтвердження розміру матеріального збитку, дослідження проведено відповідно до встановленої Методики товарознавчої експертизи, а отже приймається судом до уваги як доказ на підтвердження розміру завданих збитків.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Volkswagen СС», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності.

03 вересня 2022 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Volkswagen СС», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, на момент скоєння ДТП, була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу №209822884, з лімітом відповідальності страховика - 130 000 грн.

Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 вересня 2022 року винним у вчиненні вказаного ДТП визнано ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З метою отримання страхового відшкодування позивач 06 вересня 2022 року звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з відповідною заявою.

07 вересня 2022 року ОСОБА_2 сплатив позивачу фаншизу у розмірі 2 600 грн.

09 вересня 2022 року представник ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - аварійний комісар Кабашев С.Д. здійснив огляд пошкодженого автомобіля «Volkswagen СС», д.н.з. НОМЕР_2 , про що склав протокол.

28 вересня 2022 року позивач звернувся до судового експерта з метою проведення незалежної експертизи.

03 жовтня 2022 року судовий експерт Романяк А.М. за заявою позивача склав Висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №766/22, згідно якого матеріальний збиток, заподіяний автомобілю «Volkswagen СС», д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті ДТП становить 39 426,15 грн.

На оплату послуг експерта позивач поніс витрати у розмірі 3 000 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 29 вересня 2022 року.

Як убачається з матеріалів справи, позивач здійснив ремонт пошкодженого транспортного засобу, на оплату вартості відновлюваного ремонту поніс витрати у розмірі 46 720 грн, що підтверджується кошторисом відновлювального ремонту автомобіля №1-17/11 від 17 листопада 2022 року, товарним чеком від 18 листопада 2022 року.

21 листопада 2022 року позивач подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 47 120 грн, як різниці між фактичними збитками і франшизою, яка отримана ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 23 листопада 2022 року.

27 листопада 2022 року складено Звіт ТзОВ «СЗУ Україна» про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №19976 на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 09 вересня 2022 року.

08 грудня 2022 року ОСОБА_1 направив на адресу відповідача скаргу з приводу причин та підстав невиплати страхового відшкодування, яка отримана ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 14 грудня 2022 року.

З аналогічною скаргою позивач того ж дня звернувся до Національного банку України.

16 грудня 2022 року ОСОБА_1 отримано лист ПрАТ «СК «Євроінс Україна» №72470/1 від 02 грудня 2022 року з повідомленням про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 25 489,20 грн.

У грудні 2022 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за зверненням позивача було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 30 178,24 грн на основі звіту ТзОВ «СЗУ Україна» про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №19976 від 27 листопада 2022 року. У цьому звіті вартість збитків визначена у сумі 32 778,24 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування).

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як закріплено у статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

За змістом статті 5 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У відповідності до положень статті 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Частиною першою статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У випадках, коли відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах ліміту відповідальності страховика (страхової суми) є страховик завдавача шкоди.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (пункт 35), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц, від 19 червня 2019 року у справі №465/4621/16-к, від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 (пункт 96).

У постановах від 16 грудня 2020 року у справах №462/1696/15-ц, №757/13525/18-ц Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Верховний Суд у постановах від 30 жовтня 2019 року у справі №753/19288/14-ц, від 02 червня 2022 року у справі №638/10072/17 дійшов висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

Як зазначено вище, 28 вересня 2022 року позивач звернувся до судового експерта з метою проведення незалежної експертизи та 03 жовтня 2022 року судовий експерт Романяк А.М. склав висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №766/22, згідно з яким матеріальний збиток, заподіяний автомобілю «Volkswagen СС», д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті ДТП становить 39 426,15 грн. На оплату послуг експерта позивач поніс витрати у розмірі 3 000 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 29 вересня 2022 року.

Позивач здійснив відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, на оплату вартості якого поніс витрати у розмірі 46 720 грн, що підтверджується кошторисом відновлювального ремонту автомобіля №1-17/11 від 17 листопада 2022 року, товарним чеком від 18 листопада 2022 року.

Таким чином, згідно наданих позивачем доказів внаслідок ДТП йому було завдано майнову шкоду на загальну суму 49 720 грн, що складається з витрат на ремонт автомобіля у розмірі 46 720 грн та витрат на оплату експертизи у розмірі 3 000 грн.

Як встановлено вище, ОСОБА_2 сплатив позивачу фаншизу у розмірі 2 600 грн.

Розмір збитків позивача не перевищує страхового ліміту.

21 листопада 2022 року позивач подав ПрАТ «СК «Євроінс Україна» заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 47 120 грн, як різниці між фактичними збитками і франшизою.

Разом з тим, як правильно встановлено судом першої інстанції, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснено позивачу виплату страхового відшкодування у сумі 30 178,24 грн без узгодження із позивачем його розміру.

Про неузгодження страхової компанії з позивачем розміру страхового відшкодування зазначає і сам відповідач у своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, ураховуючи те, що позивач здійснив ремонт пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, доцільним є визначення розміру збитків як реальної вартості матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення.

Відповідач, заперечуючи проти вимог позивача, не обґрунтував та не вказав обставин відповідно до яких висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №766/22 від 03 жовтня 2022 року, складений судовим експертом Романяком А.М., не відповідає чинному законодавству, містить неточності тощо.

При цьому, Висновок №766/22 від 03 жовтня 2022 року, складений судовим експертом Романяком А.М. на замовлення позивача, здійснено раніше, менше ніж через місяць після огляду транспортного засобу аварійним комісаром ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - Кабашевим С.Д .

Разом з тим, Звіт ТзОВ «СЗУ Україна» про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №19976 на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 09 вересня 2022 року складено лише 27 листопада 2022 року.

Отже, Висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №766/22 від 03 жовтня 2022 року, наданий позивачем є належним доказом на підтвердження розміру матеріального збитку, дослідження проведено відповідно до встановленої Методики товарознавчої експертизи, а отже правильно прийнято судом першої інстанції до уваги як доказ на підтвердження розміру завданих збитків.

Зважаючи на викладене, місцевий суд обґрунтовано вважав, що недоплачена сума страхового відшкодування становить 16 941,76 грн та підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 .

Доводи скаржника, що неузгодження виплати страхового відшкодування відбулось фактично з вини ОСОБА_1 або відбулось за його мовчазної згоди з огляду на те, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повідомляло позивача про суму страхового відшкодування на вказану ним електронну адресу, не заслуговують на увагу суду, виходячи з наступного.

Як установлено з матеріалів справи, у заяві ОСОБА_1 від 06 вересня 2022 року, останнім зазначено його адресу: АДРЕСА_1 .

Також, в указаній заяві, форма та зміст якої затверджені ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та яка є додатком №5 до внутрішнього наказу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» №142 від 30 серпня 2019 року, зазначено, що: «…сума страхового відшкодування буде письмово узгоджена із заявником шляхом направлення простого листа на адресу, що зазначена в даній заяві. Підписуючи дану заяву підтверджую, що за відсутності обґрунтованих заперечень з визначення розміру страхового відшкодування, направлених на мою адресу: 03150, м. Київ, вул. Васильківська, 102, протягом 10 днів з дати направлення листа Страховиком, вважається, що розмір страхового відшкодування узгоджений зі мною…».

Отже, саме у спосіб направлення простого листа на адресу, вказану позивачем у заяві, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» визначило порядок узгодження з ОСОБА_1 суми страхового відшкодування.

Проте, у матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення на вказану позивачем поштову адресу поштових відправлень з приводу письмового узгодження суми страхового відшкодування.

У свою чергу від ОСОБА_1 не надходило до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» будь-яких звернень з приводу зміни адреси для листування, відмінна від зазначеної у заяві від 06 вересня 2022 року адреса позивачем у жодних листах, заявах тощо не зазначалась.

Заявляючи в апеляційній скарзі вимоги про скасування рішення суду першої інстанції у повному обсязі ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не наводить жодних аргументів щодо незаконності та/або необґрунтованості оскаржуваного рішення в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн, у зв`язку з чим, враховуючи відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, в цій частині рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає.

Враховуючи те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, вже були досліджені місцевим судом та отримали належну правову оцінку, нових доводів або доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду, скаржником не надано, колегія суддів уважає, що місцевий суд всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, зводяться до власного тлумачення норм права, необхідності переоцінки доказів.

Обставин, які б свідчили про наявність підстав для сумніву у правильності висновків суду першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник