АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року

м. Чернівці

справа № 727/5000/23

провадження 822/617/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Половінкіної Н.Ю., Литвинюк І.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 квітня 2024 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Чебан В.М..

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 27 вересня 2022 року між сторонами розірвано.

У сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач матеріальної участі в житті дитини не приймає. Син залишився проживати з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 травня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходив з того, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини та обставин справи, розмір аліментів суд визначив у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку змінити, збільшивши розмір аліментів до 1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що розмір аліментів в сумі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно не є достатнім для забезпечення розвитку дитини.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував та не дослідив як доказ копію довідки про доходи відповідача, оскільки розмір грошового забезпечення відповідача у 2023 році щомісячно складав 26863 гривень 69 коп.

Також, судом не враховано загальновизнаний факт проте, що витрати на дитину є значними, а відповідач участі у вихованні та забезпеченні дитини не приймає.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги - безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 27 вересня 2022 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.10).

У сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком зазначений - ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 (а.с.11) та копією актового запису про народження №570 від 14 квітня 2023 року (а.с.26).

Відповідно до довідки №7726- від 04 липня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.12) позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №7726- від 17 квітня 2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , яке видане Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №10 (а.с.51;163) 01 липня 2023 року відповідач ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 . Неповнолітніх дітей на утриманні відповідача немає.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частин 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2023 року для дітей віком до 6 років в сумі 2272 гривні. Дитина сторін перебуває саме в такому віці і відповідно має право на матеріальне забезпечення в законодавчо закріпленому розмірі, яке йому зобов`язані надати, згідно вимог ст.180 СК України, його батьки.

Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно із ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Аналогічна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанцій обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача.

Проте, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визначеного розміру стягнутих аліментів.

Так, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У доводах апеляційної скарги, позивачка зазначає, що суд першої інстанції не обґрунтував розмір стягуваних аліментів.

При цьому, апеляційний суд враховує, що позивачкою не подано доказів про наявність підстав для визначення розміру аліментів в розмірі частки усіх видів заробітку, однак приймаючи до уваги прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, а також ту обставину, що дитина проживає разом із позивачкою, що тягне за собою більше витрат, апеляційний суд вважає за потрібне змінити рішення суду першої інстанції, на підставі ч.1 ст. 376 ЦПК України, та збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача на утримання дитини з 1/6 частки усіх видів заробітку до 1/5 частки усіх видів заробітку.

На думку апеляційного суду, визначений розмір аліментів є достатнім та відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

При цьому, сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (ч.1 ст.192 СК України).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції слід змінити та збільшити визначений до стягнення розмір аліментів із 1/6 частки усіх видів заробітку до 1/5 частки усіх видів заробітку щомісячно.

В решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 квітня 2024 року - змінити, збільшити визначений до стягнення розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/6 частки усіх видів заробітку до 1/5 частки усіх видів заробітку щомісячно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: Н.Ю. Половінкіна І.М. Литвинюк